ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 липня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/1804/14	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів Аленіна О.Ю.,  Богатиря К.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон 
на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.03.2020 р. 
по справі № 923/1804/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро 
до відповідача Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон
про стягнення 128    295,20 грн.

суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.
місце ухвалення рішення: 18.03.2020 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області, 
повний текст складено та підписано: 23.03.2020 р. 

          Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.03.2020 р. у справі № 923/1804/14 та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Апеляційна скарга Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон  розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

              В листопаді 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон про стягнення заборгованості в сумі 128   295,20 грн.
 В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 зобов`язань в частині оплати вартості поставленого товару.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.03.2020 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро задоволено у повному обсязі.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон оскаржило його до Південно - західного апеляційного господарського суду.
          В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.
          Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що місцевим господарським судом матеріали справи досліджено не у повному обсязі, оскільки суд не звернув увагу на той факт, що позивач в позовній заяві посилається на договір поставки від 28.02.2019 р., про те, як між сторонами було укладено договір від 18.06.2019 р.
          Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон зазначає, що у видаткових накладних від 24.06.2019 р. № 34 та від 19.07.2019 р. № 46 відсутні дані осіб, відповідальних за здійснення господарської операції зі сторони відповідача.
          Крім того, у видаткових накладних від 24.06.2019 р. № 34 та від 19.07.2019 р. № 46 міститься посилання на договір поставки від 18.06.2019 р., тоді, як позивач ґрунтує наявність заборгованості на підставі договору від 28.02.2019 р., у зв`язку з чим наведені видаткові накладні не є доказом поставки товару.  
          На підставі викладеного, відповідач просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
          Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та  просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 

          Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає  наступне.  

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2019 р. між  Товариством з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро (Постачальник) та Акціонерним товариством “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон (Покупець) укладений договір поставки  № 07/06/19. 
Згідно з п. 1.1 наведеного договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (товар) за цінами, вказаними в доданих до цього договору специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.
   Відповідно до п. 2.3 договору поставки загальна вартість договору визначається сумою вартості специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.
 Приписами п. 3.2 цього договору сторони визначили, що датою поставки вважається дата, зазначена в накладній.
За приписами п. 3.8 договору за фактом передачі товару, постачальник надає покупцеві наступні документи:
- рахунок – фактуру;
- видаткову накладну;
- сертифікат якості (технічний паспорт);
- податкову накладну, зареєстровану згідно чинного законодавства України.
Розділом 4 договору поставки визначені умови оплати та форма розрахунків.
Оплата за товар здійснюється в національній валюті України за цінами, вказаними в специфікації на товар, шляхом перерахування грошових коштів покупцем на поточний рахунок постачальника.
Порядок оплати товару – 50 % попередня оплата, 50 % - відстрочка платежу на 20 календарних днів. 
Відповідно до п. 11.1 договору поставки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 р., а в частині взаєморозрахунків  - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Специфікацією № 1 до договору поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 сторонами визначено, що постачальник передає, а покупець приймає у власність і оплачує товар:
- вироби вогнетривкі шамотні ША – 1 № 8 у кількості  4, 100 тн.;
- вироби вогнетривкі шамотні ША – 1 № 25 у кількості  6, 600 тн.        
Загальна вартість товару, визначеного в специфікації № 1 складає -  87   163,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 14   527 грн.
Специфікацією № 2 до договору поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 сторонами визначено, що постачальник передає, а покупець приймає у власність і оплачує товар - вироби вогнетривкі шамотні ША – 1 № 25 у кількості  22, 000 тн., загальною вартістю 205   920 грн., в т.ч. ПДВ в сумі  34   320 грн. 
          На виконання умов договору поставки Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро поставило Акціонерному товариству “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон товар, визначений в специфікаціях № 1 та № 2, на загальну суму 297   295,20 грн., що підтверджується видатковими накладними від 24.06.2019 р. № 34 на суму 87   163,20 грн. та від 19.07.2019 р. № 46 на суму 210   132 грн., підписаними та скріпленими печатками представників сторін.
          Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон за платіжними дорученнями від 19.06.2019 р. № 13660 та від 10.07.2019 р. № 13793 перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро грошові кошти в сумі 169   000 грн. за поставлений товар.
           26.09.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро звернулось до Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон з вимогою про сплату заборгованості за договором поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 в сумі 128   295,20 грн.
          Листом від 16.10.2019 р. № 455 Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро, що відповідач недоотримав кошти від іншої компанії, при відновленні оплат негайно зробить оплату заборгованості в сумі 128   295,20 грн., але не пізніше 31.12.2019 р.
          Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон в порушення умов договору поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 не розрахувалось за  поставлений товар у повному обсязі,  що і стало підставою для звернення Товариство з обмеженою відповідальністю “РСД ГРУП” м. Дніпро до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ст. 663  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. 
       Як зазначалося вище, на виконання умов договору від 18.06.2019 р. № 07/06/19, позивач поставив відповідачу товар на суму 297 295,20 грн.
Відповідач прийняв товар за видатковими накладними від 24.06.2019 р. № 34 та від 19.07.2019 р. № 46, про що свідчать відбитки печаток Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон на зазначених накладних. 
        Проте, відповідач здійснив оплату за поставлений товар не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 128   295,20 грн.
 Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Відповідно до ст. ст.   11,   629 Цивільного кодексу України   договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
          Згідно з приписами статей   6,   627,   628   та   638 Цивільного кодексу України   сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
          Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідно до ст. ст.   525,   526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
          Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. 
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. 
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
          Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
 Відповідно до п. 4.1.1 договору поставки, оплата вартості товару здійснюється покупцем – 50 % попередня оплата, 50 %  - відстрочка платежу на 20 календарних днів.
В порушення взятих на себе зобов`язань, Акціонерне товариство “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон не здійснило оплату поставленого товару за договором поставки від 18.06.2019 р. № 07/06/19 та видатковими накладними від 24.06.2019 р. № 34 та від 19.07.2019 р. № 46 у повному обсязі.
          За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон заборгованості за договором поставки від 18.06.2019 р. № 06/07/19 в сумі 128   295,20 грн.
          Посилання Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон на те, що позивач в позовній заяві посилається на договір поставки від 28.02.2019 р., в той час, як між сторонами було укладено договір від 18.06.2019 р., не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки це свідчить про допущення технічної помилки при підготовці позовної заяви, що підтверджується також клопотанням від 16.12.2019 р. вх. 2/2880/19, в якому позивач зазначив про допущену у позові помилку у даті укладання договору поставки – « 28.02.2019 р.», замість вірної дати – « 18.06.2019 р.».
Доводи Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон про те, що у видаткових накладних від 24.06.2019 р. № 34 та від 19.07.2019 р. № 46 відсутні дані осіб, відповідальних за здійснення господарської операції зі сторони відповідача також не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки зазначені видаткові накладні скріплені печаткою Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон.
В свою чергу, саме відповідач, отримавши поставлену продукцію, повинен був вказати відомості про особу, відповідальну за отримання товарно – матеріальних цінностей.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Отже, підстави для скасування рішення Господарського суду Херсонської області від 18.03.2020 р. по справі № 923/1804/14, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 – 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 18.03.2020 р. по справі № 923/1804/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Таврійська будівельна компанія” м. Херсон – без задоволення.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя                                                              Л.В. Лавриненко 

Судді                                                                                    О.Ю. Аленін

                                                                                                    К.В. Богатир