УХВАЛА

01 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 460/398/19
адміністративне провадження № К/9901/10181/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №460/398/19 (857/11802/19) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, 

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Київській області 06.04.2020 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду та клопотанням про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №460/398/19 (857/11802/19).

Враховуючи, що з 12.03.2020 на території України введено карантин та керуючись пунктом 3  Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд зазначає, що касаційну скаргу подано в межах встановленого процесуальним законодавством строку.

Ухвалою Верховного Суду від 09.04.2020 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статей 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою заявнику надано строк на усунення виявлених судом недоліків тривалістю п`ять днів з моменту закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 14.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За клопотанням Головного управління ДПС у Київській області про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги та з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), ухвалою Верховного Суду від 10.06.2020 скаржнику продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги у справі №460/398/19 (857/11802/19) на п`ять днів з моменту закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). При цьому, визначаючи додатковий час для усунення недоліків касаційної скарги у справі №460/398/19 (857/11802/19) Верховний Суд наголосив про необхідність надання відповідачем суду документа про сплату суми судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, а також наведення підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі, зазначення яких, у відповідності до вимог статті 328 КАС України, є обов`язковим у касаційній скарзі, що подається.  

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №731-IX від 18.06.2020 встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, законодавцем встановлено обмеження строку встановленого відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), зокрема для виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, який закінчуються через 20 днів після набрання чинності Закону №731-IX від 18.06.2020. 

Керуючись вищенаведеними положеннями закону, Верховний Суд ухвалою від 21.07.2020 продовжив Головному управлінню ДПС у Київській області строк на усунення недоліків касаційної скарги (встановивши строк для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.04.2020 та від 10.06.2020 у справі №460/398/19 (857/11802/19) до 06.08.2020 включно.

Вказану ухвалу вручено представнику заявника 28.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду 07.08.2020 надійшло клопотання Головного управління ДПС у Київській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке мотивовано неможливістю надання доказів сплати судового збору у строк визначений судом з причин великого завантаження органів казначейської служби.

Вподальшому 20.08.2020 на адресу суду Верховного Суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Київській області про усунення недоліків касаційної скарги з долученням документа про сплату судового збору (платіжне доручення №2439 від 12.08.2020). При цьому, як вбачається з прохальної частини поданого клопотання відповідач просить суд долучити вказане платіжне доручення до матеріалів справи та відкрити касаційне провадження за його касаційною скаргою по справі №460/398/19 (857/11802/19).

В той же час Верховним Судом встановлено, що вимоги ухвали від 09.04.2020 про залишення касаційної скарги без руху та ухвали від 10.06.2020, якою Суд продовжував відповідачу строк на усунення недоліків касаційної скарги у справі №460/398/19 (857/11802/19), зокрема в частині наведення підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі, зазначення яких, у відповідності до вимог статті 328 КАС України, є обов`язковим при поданні касаційної скарги Головним управлінням ДПС у Київській області не виконано. 

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Верховний Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції. 

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

В свою чергу, дослідивши на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону подані Головним управлінням ДПС у Київській області на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху клопотання, Суд установив, що ані подані відповідачем клопотання, ані касаційна скарга не містять передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, відповідачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 09.04.2020 щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначення яких, у відповідності до вимог статті 328 КАС України, є обов`язковим при поданні касаційної скарги, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №460/398/19 (857/11802/19) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ» до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

    Судді                                                                                                          І.Я. Олендер
                                                                                                                 
                                                                                                                        І.А. Гончарова

                                                                                                                        Р.Ф. Ханова