ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 р. 	Справа № 520/1215/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. 

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 06.05.20 року по справі             №520/1215/2020
за позовом        ОСОБА_1  
до         ІНФОРМАЦІЯ_1                        
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій  просив суд:  визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей"; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України - висновок щодо призначення ОСОБА_1  одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою, встановленою Додатком 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей", затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530. 
В обґрунтування вимог позову посилається на те, що бездіяльність відповідача полягає у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові коштів - Міністерству оборони України - висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою, встановленою Додатком 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року по адміністративній справі №520/1215/20, винесене за позовом ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині задоволення позову, скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. Так, зазначає, що згідно позову та доданих позивачем до нього документів, позивач проходив військову службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, звільнений в запас у 1991 році. Відповідно до довідки МСЕК позивачу було первинно встановлено III групу інвалідності з 09.07.2019 р., внаслідок, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Зазначає, що позивач проходив військову службу у прикордонних військах колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік у військовій частині НОМЕР_1 , яка належала до прикордонних військ, та являвся військовослужбовцем прикордонних військ. Посилається на приписи п.17 Порядку №975 відповідно до якого призначення і виплата одноразової грошової допомоги особам звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Вважає, що витрати, пов`язані із виплатою одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності повинні здійснюватися Державною прикордонною службою України, на яку централізовано виділяються кошти з державного бюджету. Крім того, зауважує, що оскільки позивач звільнений з військової служби з прикордонних військ, правонаступником з огляду на вищевикладене є Державна прикордонна служба України, то в силу ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, правових підстав призначити та виплачувати позивачу Міноборони, одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії немає. Отже, вважає, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, суд першої інстанції порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
21.07.2020 р. представник позивача звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою, в якій просив провести розгляд даної справи за його відсутністю. 
З огляду на приписи п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справі продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами
          Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши оскаржуване рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 25.05.1971 по 13.07.1991 року проходив дійсну військову службу  в Збройних Силах СРСР, в тому числі приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.
Наказом КДБ СРСР №343 від 08.06.1991 року позивач був звільнений з військової служби та наказом командира військової частини НОМЕР_1 Прибалтійського прикордонного округу КДБ СРСР №194 від 13.07.1991 - виключений зі списків військової частини. Вказані обставини підтверджуються копією військового квитка серія НОМЕР_2 , довідкою Ізюмського ОМВК від 12.01.2018, витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.07.1991 року. 
Відповідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 12 ААА №993149, позивачу було  встановлено з 09.07.2019 р. ІІI групу інвалідності, у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням військових обов`язків при проходженні військової служби у місцях, де велися бойові дії. (зв. бік а.с.10).
Витягом із протоколу №1618 від 14.06.2019 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. (а.с.10)
01.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням IІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Листом від 26.11.2019 року №3814/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про те, що відповідно п.17 Порядку №975 особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби". Отже, відповідач запропонував позивачу звернутись до Адміністрації Державної прикордонної служби України. (а.с.6).
Не погоджуючись з бездіяльністю позивача щодо неподання документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів, позивач звернувся з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
          Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
          Відповідно до статті 41 вказаного Закону, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
          Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
          Розділом ІІ Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п.4 ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ч.6 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно приписів  п. 2 ст. 16-2 та п. 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту - Порядок №975).
            Пунктом 11 Порядку №975 встановлено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
          Згідно п.12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
          Відповідно до п.13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.
          Колегія суддів зауважує, що відповідно до змісту абз.2 п.13 Порядку №975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
          Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міноборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкоматом, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений законодавством строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).
Водночас, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 04 червня 2019 року по справі  № 702/501/17
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто,  Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік дій, що має вчинити відповідач після надходження документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги - це подання висновку розпорядникові бюджетних коштів щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, подані позивачем, для прийняття розпорядником бюджетних коштів рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 05.12.2019 р. по справі №712/8875/17. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.10.2019 р. звернувся до відповідача щодо  виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Листом від 26.11.2019 року №3814/ВСЗ відповідач повідомив позивача про те, що відповідно п.17 Порядку №975 особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби". Отже, відповідач запропонував позивачу звернутись до Адміністрації Державної прикордонної служби України для вирішення питання по суті (а.с.6).
Тобто, в даному випадку відповідачем не було прийнято рішення по суті звернення позивача. 
Отже,  колегія суддів вважає, що відповідачем не було дотримано вимоги п.13 Порядку №975, а саме щодо неподання у  15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій жодних доказів на підтвердження того, що Харківським обласним військовим комісаріатом було дотримано процедуру, визначену Порядком №975.
          При цьому, слід відмітити, що за змістом Порядку №975 рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а не уповноваженою особою, якою в даному випадку, є Харківський обласний військовий комісаріат.
          Колегія суддів зазначає, що Порядком №975  не передбачено право відповідача відмовляти у направленні висновку з документами розпоряднику бюджетних коштів.
          При чому, колегія суддів з огляду на правовий аналіз Порядку №975 наголошує на тому, що відповідач зобов`язаний скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги.
          Право на визначення та вирішення питання щодо наявності або відсутності права особи на призначення такої допомоги покладається на інший орган, а саме органом який приймає рішення про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є Міноборони. 
          Відповідач по справі повинен був вчинити процедурні дії, які передують розгляду та вирішенню питання щодо призначення чи відмови в призначенні допомоги компетентним органом.
           З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей". 
          Щодо посилання в апеляційній скарзі на приписи п.17 Порядку №975 відповідно до якого призначення і виплата одноразової грошової допомоги особам звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, в обґрунтування того, що  витрати, пов`язані із виплатою одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності повинні здійснюватися Державною прикордонною службою України, на яку централізовано виділяються кошти з державного бюджету, а також посилання скаржника на те, що оскільки позивач був звільнений з військової служби з прикордонних військ, правонаступником з огляду на вищевикладеного є Державна прикордонна служба України, то правових підстав призначити та виплатити позивачу Міноборони, одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії немає, колегія суддів вважає необґрунтованими з з огляду на наступне. 
В межах спірних правовідносин по даній справі  питання наявності або відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, не є предметом розгляду даної справи.
          Рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а  не уповноваженою особою, якою в даному випадку є відповідач та який подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11  Порядку 975 і в даному випадку цей Порядок  не визначає, чи це повинен бути позитивний або негативний висновок щодо питання призначення одноразової допомоги, він лише констатує необхідність складання такого висновку щодо цього питання, а не беззаперечний висновок про призначення такої допомоги.
          Окрім того, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на відсутність у Міноборони правових підстав призначити та виплатити позивачу одноразової грошової допомоги з огляду на те, що правонаступником в даних відносинах є Державна прикордонна служба, оскільки спірним питанням по даній справі є не правомірність призначення або відмови  у призначенні такої допомоги Міноборони, а є питання правомірності бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення позивачу  одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей". 
          Стосовно доводів апеляційної скарги проте, що судом першої не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а також на те, що недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; порушення та  неправильне застосування норми матеріального та процесуального права, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення справи по суті,  колегія суддів вважає помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи. 
          Колегія суддів зауважує, що обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права, 
          З огляду на встановлену судом першої інстанції та підтверджену в суді апеляційної інстанції протиправну бездіяльність відповідача щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові коштів - Міністерству оборони України - висновок щодо призначення ОСОБА_1  одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою, встановленою Додатком 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530.
          Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення про задоволення адміністративного позову. 
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України   суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що  розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2   ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією    та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки, відповідно до  п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2  ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 по справі                    №520/1215/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло