ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/273/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                        Земляної Г.В.
                                                  Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - позивач, АТ «Українська залізниця») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, Офіс), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2017 року № 0024254208 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, прийняте за результатами акту від 27 листопада 2017 року № 4306/28-10-42-08/40075815.
Позов обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідками камеральної перевірки, яка була проведена з дослідження відомостей поза межами передбачених Податковим кодексом України повноважень для такого виду перевірки. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року у задоволенні даного позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що камеральна перевірка граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2016 року проведена відповідачем з порушенням строків, встановлених пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, з огляду на що складений акт перевірки від 27 листопада 2017 року № 4306/28-10-42-08/40075815 є необґрунтованим, а складене на його підставі податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2017 року № 0024254208 підлягає скасуванню.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств транспортної інфраструктури управління податкового супроводження підприємств невиробничої сфери Данилко Ганною Андріївною на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, в порядку статті 76 ПК України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації ПАТ «Укрзалізниця» в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкових накладних з датою виписки з 01 липня 2016 року по 23 липня 2016 року та датою реєстрації з 18 липня 2016 року по 10 серпня 2016 року.
За результатами перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України було складено акт «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних АТ «Укрзалізниця» в ЄРПН наведених в додатку № 1 до Акту» від 27 листопада 2017 року № 4306/28-10-42-08/40075815.
Під час перевірки встановлено, що АТ «Укрзалізниця» оформлено податкові накладні для контрагентів-покупців, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме граничних термінів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України.
На підставі акту камеральної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2017 року №0024254208, яким до АТ «Укрзалізниця» застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму 18 327, 64 грн.
Не погоджуючись з прийнятим оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість прийняття податкового повідомлення - рішення, з посиланням на встановлене право контролюючого органу на проведення камеральної перевірки, що передбачено статтею 75 ПК України, під час якої, у межах повноважень та відповідно до чинного законодавства, виявлено порушення позивачем граничного строку реєстрації податкових накладних у ЄРПН, що передбачено статтею 201 ПК України та є підставою для накладення на платника податку штрафу відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.
Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення перевірки) встановлює, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла у період який перевірявся - липень 2016 року) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
За правилами пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Пунктом 86.2 статті 86 ПК України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, з наведених норм законодавства вбачається, що предметом камеральної перевірки у даному випадку може бути лише податкова звітність, тобто правильність відомостей, зазначених у відповідній податковій звітності.
Разом з тим, у зв`язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, починаючи з 01 січня 2017 року підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу викладено у новій редакції, яка передбачає, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Таким чином, з 01 січня 2017 року контролюючий орган набув право проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних в межах камеральної перевірки.
Оскільки у спірних правовідносинах камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних була проведена в листопаді 2017 року, то до них застосовуються норми Податкового кодексу України, що діяли в редакції станом саме на листопад 2017 року.
Відтак, надані з 01 січня 2017 року контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у Єдиного реєстру податкових накладних.
Щодо доводів скаржника про порушення відповідачем принципу недопустимості зворотної дії в часі нормативних актів, то позивачем безпідставно ототожнено момент складання податкових накладних з моментом виникнення спірних правовідносин. Так, як вірно зазначено судом першої інстанції, в даному випадку спірні правовідносини, які є предметом оцінки в межах даного провадження, виникли саме в момент проведення камеральної перевірки позивача, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а не в момент складання податкових накладних чи їх реєстрації.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що має бути застосована на думку позивача) контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у декларації даних протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.
Отже, у вказаній нормі визначено строк проведення камеральної перевірки заявлених у податковій декларації даних. Ця норма не встановлює строку проведення камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних. 
Відповідно ж до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в  строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Згідно пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Починаючи з 01 лютого 2015 року, реєстрації в ЄРПН підлягають усі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (в тому числі податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання).
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН в інші терміни, ніж визначено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України є порушенням порядку їх реєстрації.
Відповідно до пункту 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Отже, судом першої інстанції вірно визначено, що контролюючий орган має право на проведення камеральних перевірок з питань адміністрування податку на додану вартість протягом 1095 днів, що випливає з положень статті 102 Податкового кодексу України. Відповідно, контролюючим органом не було порушено порядку проведення камеральної перевірки.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 19 квітня 2019 року по справі № 804/558/17 та від 23 травня 2019 року по справі №803/1791/16.
Враховуючи вищезазначене, застосування відповідачем санкцій, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України є обґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення №0024254208 - правомірним.
Посилання позивача на те, що перевірку проведено з порушення 30-денного строку, визначеного п.200.10 Податкового кодексу України, судом до уваги не приймається, оскільки в даному випадку контролюючим органом проведено перевірку термінів реєстрації податкових накладних, а не перевірку відповідної податкової декларації з податку на додану вартість.
Окремо слід зазначити, що позивач не заперечує порушення, які були встановлені під час камеральної перевірки та викладені у відповідному акті та наполягає на скасуванні податкового повідомлення-рішення виключно з формальних підстав, що в даному випадку, на думку суду, жодним чином не підтверджено.
Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.
Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.
Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев