Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Коновалова В.А.

Справа № 428/10027/19
Провадження № 22-ц/810/462/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                              ПОСТАНОВА
Іменем України
29 вересня 2020 року                                                                                     м. Сєвєродонецьк
                                                                                        
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого – Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М., 
за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач –Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Юзефовича І.О. в м. Сєвєродонецьк Луганської області,   
за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначила, що у період з 23 серпня 1976 року по 15 серпня 2019 року перебувала у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». 15 серпня 2019 року позивачку звільнено з роботи з посади інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро ВТН управління Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. ОСОБА_1 вважає своє звільнення незаконним, оскільки в наказі № 0127-КП(ЗВ) від 12 серпня 2019 року підставою скорочення чисельності працівників є наказ № 350 від 10 травня 2019 року, затверджений Головою правління. Підставою для наказу № 0127-КП(ЗВ) від 12 серпня 2019 року є рішення Наглядової ради від 19 березня 2019 року, проте в ньому не зазначено про скорочення чисельності працівників у підрозділі, в якому вона працювала, та немає вказівки про надання повноважень здійснити таке скорочення голові Правління. При ознайомленні з попередженням про звільнення 20 травня 2019 року, ОСОБА_1 не була письмово ознайомлена з наказом № 350 від 10 травня 2019 року та з додатком № 1 до нього, який був підставою попередження. ОСОБА_1 було відомо, що її посадові обов`язки будуть перерозподілені між двома іншими працівниками, що є порушенням ст.ст. 85-86 КЗпП України. Позивачка вважає реструктуризацію у відділі технічного нагляду управління підприємства зі скорочення працівників необґрунтованою, надуманою, а її звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незаконним. 
Позивачка просила суд поновити її на роботі на посаді інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 серпня 2019 року до дня поновлення на роботі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2020 року у задоволенні позовуОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що відповідач із дотриманням вимог чинного законодавства України звільнив позивача з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Відповідач попередив позивача про майбутнє звільнення за два місяці, запропонував йому іншу роботу та не порушив переважне право позивача на зайняття посади.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, які мають значення для справи, неправильність оцінки доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Позивач вказує на те, що під час вивільнення ОСОБА_1 відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства про працю, а саме при звільнені Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в порушення вимог ст. 42 КЗпП України позивачці не була надана перевага в залишенні на роботі поряд з іншими фахівцями, які мають нижчій рівень кваліфікації, продуктивності праці та досвід роботи.
Також, в супереч положенням частини третьої ст. 49 КЗпП України відповідач не надав позивачці іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю. Під час попередження ОСОБА_1 про наступне можливе вивільнення не було запропоновано іншу роботу на підприємстві за фахом, зокрема посаду лаборанта 4 розряду, яка була вакантна з 01 травня 2019 року, та посаду товарознавця в залізно дорожнім цеху, яка була вакантна з 20 травня 2019 року, посаду провідного інженера по контролю виробництва води та пари Лабораторії аналітичного та технічного контролю, яка була вакантна з 21 травня 2019 року, та які позивач могла виконувати з урахуванням своєї освіти, стажу роботи та кваліфікаційних вимог до цих посад.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 21 липня 2020 року Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» роз`яснювалося право подати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не надійшло відзиву на апеляційну скаргу. 
Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі та апеляційну скаргу 24 липня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 140). 
Позивачка та її представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач із дотриманням вимог чинного законодавства України звільнив позивачку з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Відповідач попередив позивачку про майбутнє звільнення за два місяці, неодноразово пропонував їй вакантні посади за списками в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», проте ОСОБА_1 згоди на її переведення на іншу запропоновану роботу (вакантну посаду) на тому самому підприємстві не надала, тому суд дійшов висновку, що відповідач виконав вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 та 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року зазначено що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 23 серпня 1976 року, обіймала посаду інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду з 23 лютого 2015 року, що підтверджується записами у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_3 (а.с.5). 
19 березня 2019 року за результатами заочного голосування Наглядова рада ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» прийняла рішення про внесення змін до організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», зокрема, ліквідовано та виведено з організаційної структури підприємства ряд структурних підрозділів з усіма одиницями; скорочено з 15 серпня 2019 року численність працівників на 160 штатних одиниць; зобов`язано голову Правління Бугайова Л.С. здійснити всі необхідні зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності працівників.
Наказом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року, який видано на виконання рішення Наглядової ради від 19 березня 2019 року, в строк до 15 серпня 2019 року провести скорочення чисельності працівників згідно з додатком №1.
Додатком № 1 до наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року визначено список штатних одиниць, які підлягають скороченню, в тому числі 2 штатних одиниці інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду, одну з яких обіймала ОСОБА_1 .
20 травня 2019 року ОСОБА_1 попереджена про майбутнє звільнення за ч.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, про що свідчить особистий підпис останньої на відповідному попередженні (а.с.48).
Як вбачається із матеріалів справи 20 травня 2019 року, 04 червня 2019 року, 03 липня 2019 року та 05 серпня 2019 року позивачка була ознайомлена з переліком вакантних посад ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», про що свідчить її підпис на зворотній сторінці переліку вакантних посад (а.с. 49-52). Проте, ознайомившись зі списками вакансій, ОСОБА_1 згоди на її переведення на іншу запропоновану роботу (вакантну посаду) в тому самому товаристві не надала. 
Відповідно до наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»  «З кадрових питань» № 0127-КП(зв) від 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 , інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду, звільнено з роботи 15 серпня 2019 року в зв`язку з скороченням чисельності працівників за п.1 ст.36 КЗпП України.
Суд першої інстанції, враховуючи висновок Верховного Суду у справі № 755/3495/16-ц, вважав, що наказ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» №350 від 10 травня 2019 року винесений головою правління з дотриманням порядку, встановленого Статутом підприємства, оскільки в судовому засіданні було з`ясовано, що Наглядова рада підприємства, до виключної компетенції якої належать повноваження щодо затвердження організаційної структури та чисельності працівників Товариства та внесення до них змін, прийняла відповідне рішення, а голова Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на виконання рішення Наглядової ради видав відповідний наказ.
Ураховуючи те, що товариство вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» дійсно відбулось скорочення чисельності працівників, що стало підставою для звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
Доводи апеляційної скарги про те, що при звільнені Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в порушення вимог ст. 42 КЗпП України позивачці не була надана перевага в залишенні на роботі поряд з іншими фахівцями, які мають нижчій рівень кваліфікації, продуктивності праці та досвід роботи не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
       Згідно статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
        При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку працівникам (ч. 2 ст. 42 КЗпП України).
       Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що реалізація переважного права на залишення на роботі з урахуванням стажу та досвіду роботи працівника може мати місце у ситуації, коли скорочення штату стосується кількох аналогічних посад, а скороченню підлягає лише певна їх частина. 
Відповідно до штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Управління підприємства станом на 01 липня 2019 року у вентиляційному бюро відділу технічного нагляду ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» передбачено дві штатні одиниці інженера з технічного нагляду І категорії та дві штатні одиниці інженера по наладці та випробування 1 категорії. 
В додатку № 1 до наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року визначено список штатних одиниць, які підлягають скороченню, в тому числі 2 штатних одиниці інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду.
У штатному розписі станом на 16 серпня 2019 року, тобто вже після проведення скорочення чисельності працівників, виключено зі штатного розпису вентиляційного бюро відділу технічного нагляду ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» дві штатні одиниці інженера з технічного нагляду І категорії. 
       Враховуючи, що в вентиляційному бюро відділу технічного нагляду ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» було дві штатних одиниці інженера з технічного нагляду І категорії, одну з яких займала позивачка, які відповідно до наказу № 350 від 10 травня 2019 року, підлягали скороченню, тобто було скорочено всі посади інженера з технічного нагляду І категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду, тому передбачене статтею 42 КЗпП України переважне право позивачки на залишення на роботі не могло бути реалізоване. Отже доводи апеляційної скарги щодо переважного права позивача на залишення на роботі є неприйнятними.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. 
Тому, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити посадові (робочі) інструкції, штатні розписи, витяги з наказів, організаціну структуру ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надані відповідачем, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, для з`ясування фактичних обставин справи, що стосуються предмету спору.
Посилання позивачки на те, що їй не була надана перевага в залишенні на роботі поряд з іншими фахівцями, які мають нижчій рівень кваліфікації, продуктивності праці та досвід роботи, а саме за посадою інженера по наладці та випробування 1 категорії, яка є едентичною посаді, яку вона займала, є безпідставним, оскільки коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, формується з осіб, які займають аналогічну (ідентичну) посаду.
Подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 756/5243/17.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судом досліджувались посадові інструкції як інженера з технічного нагляду І категорії, так і інженера по наладці та випробування 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».
Основними завданнями інженера з технічного нагляду І категорії є здійснення нагляду за технічним станом та забезпечення ефективної роботи вентсистем, їх правильною експлуатацією, своєчасним проведенням технічних оглядів та ремонтів; контроль за обліком простоїв вентиляційних установ в структурних підрозділах підприємства, проводить аналіз причин простоїв і приймає участь в розробці заходів з забезпечення безперебійної роботи вентиляційних систем (п. 2.2, 2.3 Посадової інструкції інженера з технічного нагляду І категорії). 
Пунктами 1.1, 2.6, 2.8, 2.10 Посадової інструкції інженера по наладці та випробування 1 категорії визначено, що основним завданням інженера по наладці та випробуванням є випробування і налагодження вентиляційних систем підприємства, забезпечення їх ефективної роботи і видача рекомендацій вдосконалення повітрообміну в підрозділах підприємства; виконує пуско-налагоджувальні роботи по вводу в експлуатацію вновь змонтованих вентиляційних систем; здійснює підготовку до роботи приладів, забезпечує своєчасний метрологічний контроль; організує роботу групи по наладці та випробуванню.
       Отже, зазначені вище обставини свідчать про те, що професія інженера по наладці та випробування 1 категорії та професія інженера з технічного нагляду І категорії за своїми посадовими завданнями і обов`язками, що виконуються ними є різними, тобто це дві різні професії. 
       Зазначення в пункті 2.7 Посадової інстанції інженера з технічного нагляду І категорії, що за вказівкою начальника вентиляційного бюро виконує випробування і налагодження вентиляційних систем підприємства з оформленням необхідної документації не дає підстав для застосування положень ст. 42 КЗпП щодо переважного права залишення на роботі, оскільки за своїми посадовими обов`язками позивачка виконувала випробування і налагодження вентиляційних систем підприємства з оформленням необхідної документації лише за вказівкою начальника, доказів виконання вказаних обов`язків у тому ж обсязі що і інженер по наладці та випробування 1 категорії позивачка суду не надала, а доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу.
Посилання позивачки на те, що відповідачем всупереч положень частини третьої ст. 49 КЗпП України, під час попередження ОСОБА_1 про наступне можливе вивільнення, не було запропоновано іншу роботу на підприємстві за фахом, зокрема, посаду лаборанта 4 розряду, яка була вакантна з 01 травня 2019 року, посаду товарознавця в цеху залізничного транспорту, яка була вакантна з 20 травня 2019 року, посаду провідного інженера по контролю виробництва води та пари Лабораторії аналітичного та технічного контролю, яка була вакантна з 21 травня 2019 року, посаду майстра зміни Лабораторії аналітичного та технічного контролю, які позивачка могла виконувати з урахуванням своєї освіти, стажу роботи та кваліфікаційних вимог до цих посад, є безпідставним з огляду на таке.
Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Аналогічний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.
Як вбачається із матеріалів справи 20 травня 2019 року, 04 червня 2019 року, 03 липня 2019 року та 05 серпня 2019 року позивачки надавався перелік вакантних посад ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», з яким остання була ознайомлена, про що свідчить її підпис на зворотній сторінці переліку вакантних посад (а.с. 49-52). Проте, ознайомившись зі списками вакансій, ОСОБА_1 згоди на її переведення на іншу запропоновану роботу (вакантну посаду) в тому самому товаристві згоди не надала (а.с. 49,50,51,52).
В суді апеляційної інстанції встановлено, що під час попередження  ОСОБА_1 про наступне можливе вивільнення вПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» були вакантні посади: лаборанта 4 розряду Лабораторії аналітичного та технічного контролю, товарознавця в цеху залізничного транспорту,провідного інженера по контролю виробництва води та пару Лабораторії аналітичного та технічного контролю, майстра зміни Лабораторії аналітичного та технічного контролю.
Як пояснив представник відповідача під час апеляційного розгляду справи, оскільки позивачка жодного дня не працювала на посаді інженера І категорії лабораторії і лаборанта в лабораторії, не мала професійно-технічної освіти та досвіду роботи в лабораторії на будь-якій посаді, тобто не відповідала кваліфікаційним вимогам, тому їй не були запропоновані для працевлаштування зазначені посади.
Згідно розділу VІ «Кваліфікаційні вимоги» робочих інструкцій  лаборанта хімічного аналізу 4 розряду лабораторії по контролю промислових стічних вод та лаборанта хімічного аналізу 4 розряду лабораторії по контролю виробництва води та пару Лабораторії аналітичного та технічного контролю ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», за кваліфікаційними вимогами, на зазначені посади призначаються особи, що мають професійно-технічну освіту, підвищили свою кваліфікацію і стаж роботи по професії лаборанта хімічного аналізу 3 розраду – не менше одного року.
Відповідно до розділу VІ «Кваліфікаційні вимоги» посадової інструкції майстра зміни Лабораторії аналітичного та технічного контролю ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», ця посада відноситься до професійної групи «Керівники», потребує повну або базову вищу освіту відповідного напряму підготовки (спеціаліст або бакалавр); стаж роботи по спеціальності лаборанта в лабораторії не менше двох років.
В розділі VІ «Кваліфікаційні вимоги» посадової інструкції провідного інженера по контролю виробництва води та пару Лабораторії аналітичного та технічного контролю зазначено, що на вказану посаду призначається працівник, який має повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст) і стаж роботи по професії інженера І категорії лабораторії не менше двох років.
Як вбачається із записів у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_1 , остання не працювала по професії як лаборанта, так і професії інженера І категорії лабораторії.
В судовому засіданні позивачка зазначила, що стажу роботи по професії як лаборанта, так і інженера І категорії лабораторії вона не має.
Згідно п.1.1.2 виписки із протоколу № 19/03/19 заочного голосування (опитування) Наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» вирішено ліквідувати з 15 серпня 2019 року та вивести з організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з усіма штатними одиницями Центральну лабораторію.
Згідно штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Центральної Лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 20 травня 2019 року штатних посад зазначено чотири – два ведучих інженера, економіст І категорії, інженер ІІ категорії. 
В змінах штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Центральної Лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 16 серпня 2020 року виключено зі штатного розпису чотири посади, а саме: дві ведучого інженера, економіста І категорії, інженера ІІ категорії на підставі наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року.
Згідно штатного розпису робочих Центральної Лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 20 травня2019 року штатних посад наявних три – дві лаборант хімічного аналізу та слюсар-ремонтник. 
В змінах штатного розпису робочих Центральної Лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 02 липня 2019 року та на 16 серпня 2020 року виключено зі штатного розпису три посади, а саме: дві лаборант хімічного аналізу та слюсар-ремонтник на підставі наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що з 15 серпня 2019 року ліквідована та виведена із організаційної стркутури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Центральна лабораторія з усіма штатними одиницями.
За таких обставин, доводи позивачки про те, що на момент її попередження у ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» існували вакантні посади, а саме: лаборанта 4 розряду Центральної лабораторії, лаборанта 4 розряду, провідного інженера по контролю виробництва води та пару, майстра зміни Лабораторії аналітичного та технічного контролю, які вона відповідно до своєї кваліфікації могла виконувати, проте їй вони не були запропоновані не можуть прийняті до уваги, оскільки кваліфікація позивачки не відповідає зазначеним посадам та остання не має досвіду роботи.
При цьому, обов`язок відповідача полягає у необхідності запропонувати працівнику, який підлягає скороченню вакантну посаду або роботу за відповідною професією чи спеціальністю, іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Щодо посилання позивачки на те, що на момент попередження їй не була запропонована посада товарознавця в цеху залізничного транспорту, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно розділу VІ «Кваліфікаційні вимоги» посадової інструкції товарознавця комерційного бюро цеху залізничного транспорту ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» за кваліфікаційними вимогами, на зазначену посаду призначається працівник, що має базову або неповну вищу освіту відповідного напрямку підготовки (бакалавр або молодший спеціаліст) без вимог до стажу роботи.
Разом з тим, в обов`язки товарознавця цеху залізничного транспорту входить виконання робіт в інтегрованій системі 1С:УПП в обсязі, передбаченому для даної посади (п.9 розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції товарознавця комерційного бюро цеху залізничного транспорту).
Автоматизована система 1С:УПП введена в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 01 грудня 2014року на підставі наказу № 1240 від 12 листопада 2014 року.
В судовому засіданні встановлено, що наказом «Про переведення працівника на іншу роботу» № 0085-КП(пер) від 05 серпня 2019 року ОСОБА_4 , яка обіймала посаду товарознавця цеху залізничного транспорту комерційне бюро, переведена на посаду диспетчера цеху залізничного транспорту.
В комерційне бюро цеху залізничного транспорту на посаду товарознавця, після переведення товарознавця ОСОБА_4 на посаду диспетчера, наказом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0087-КП (пер) від 07 серпня 2019 року була переведена інспектор Департамента по режиму та безпеці ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Коротченко Ірина Михайлівна. Перевід ОСОБА_5 здійснений у зв`язку з тим, що посада інспектора Департаменту по режиму та безпеці підлягала скороченню, відповідно до наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про скорочення чисельності працівників підприємства» № 350 від 10 травня 2019 року. При цьому в завдання та обов`язки інспектора Департаменту по режиму та безпеці ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» входило виконання роботи в інтегрованій системі 1С:УПП (п. 4 розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції інспектора Департаменту по режиму та безпеці).
При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 навиків роботи в інтегрованій системі 1С:УПП не має і дані обставини не заперечувались позивачкою.
Отже, на посаду товарознавця цеху залізничного транспорту була переведена інспектор Департаменту по режиму та безпеці ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», посада якої підлягала скороченню і остання мала досвід роботи в інтегрованій системі 1С:УПП, а позивачка досвіду роботи в інтегрованій системі 1С:УПП не мала, тому така робота їй не пропонувалась. 
Колегія суддів вважає, що відповідач є таким, що належно виконав вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивачки, оскільки як зазначалось вище, пропонував наявну на підприємстві роботу, за відповідною професією та спеціальністю, яку позивачка може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду.
Вакантні посади, які б відповідали освітньому рівню та кваліфікації позивачки, та роботу на яких вона могла би виконувати з урахуванням своєї освіти, кваліфікації, досвіду, крім тих, які були запропоновані позивачці, у відповідача були відсутні.
Отже, суд першої інстанції оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, встановивши, що у відповідача відбулося скорочення чисельності працівників, позивачку в установленому законом порядку за два місяця було попереджено про наступне вивільнення та їй були запропоновані усі вакантні посади, які відповідали кваліфікаційному рівню, освіти і досвіду позивачки на які остання відмовилася переводитися, а наявні на підприємстві інші вакантні посади, не були запропоновані позивачці за відсутності у неї відповідної кваліфікації чи досвіду роботи, наявність якого є необхідної умовою для їх зайняття, дійшов правильного висновку, що позивачку звільнено з роботи з дотриманням вимог трудового законодавства.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивачку. 
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                                                    В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов 

В.М. Луганська