Справа № 464/1828/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М. 
Провадження № 33/811/714/20                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стефановича Юрія Михайловича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року, 

встановив:

постановою Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
Згідно постанови ОСОБА_1 04.04.2020 року о 13.30 год., знаходячись на своєму робочому місці на ринку «Соціальний Галицький Ярмарок» по вул. Зубрівська, 1б у м. Львові, порушив пункт 2.1.7 Протоколу № 9 позапланового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 18.03.2020, а саме, - не накрив (не захистив) продукти харчування (пластиком або поліетиленом), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі.
В обґрунтування покликається на те, що дана постанова є незаконною, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім цього, судом не застосовані норми матеріального права, які суд мав застосувати, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону. Звертає увагу, що не є керівником «Соціального Галицького Ярмарку» на вул. Зубрівській, 16 у місті Львові, а тому вимоги, передбачені п. 2.1 Протоколу №9 позапланового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 18 березня 2020 року не стосуються його. Підкреслює, що «Соціальний Галицький Ярмарок» на вул. Зубрівській, 16 у місті Львові взагалі не зареєстрований в реєстрі юридичних осіб як суб`єкт підприємницької діяльності, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, то апелянт вказує, що не був присутній під час розгляду справи та отримав копію постанови Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року щодо нього лише 25 травня 2020 року.
25 червня 2020 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав нову редакцію апеляційної скарги, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, змінити її та звільнити його від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, обмежившись усним зауваження відповідно до ст. 22 КУпАП. Мотивує її тим, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому таке правопорушення не має систематичного характеру та є малозначним.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стефановича Ю.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.
Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.
Згідно ст. 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020р. до 11 травня 2020р. на всій території України карантин. Даною постановою встановлено заборони та обмеження, зокрема, щодо здійснення торгівельної діяльності, а також дотримання правил використання особами засобів індивідуального захисту.
Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за наведених в оскаржуваній постанові судді обставинах, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 707202 від 04.04.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, наявними в матеріалах справи копіями фотознімків, якими зафіксовано місце вчинення правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , який фактично визнав свою вину.
Апеляційний суд вважає, що вищенаведеними доказами, які апелянтом не спростовано, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є доведеною.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції не було у повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює реалізацію продуктів харчування. При цьому, апеляційний суд враховує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що свідчить про відсутність системності вчинення аналогічних правопорушень, характер вчиненого ним правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що діями ОСОБА_1 спричинено значну шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, апеляційний суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
За таких обставин, постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід змінити та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваження.
Керуючись ст. 22, 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задоволити.
Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 8 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 – змінити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич