ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №523/118/19
Апеляційне провадження №22-ц/813/2457/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», 
представник позивача - Литвинець Сергій Анатолійович, 
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - адвокат Клименко Л.Г.,
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10 червня 2019 року, постановлене під головуванням судді Аліної С. С., 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов
У січні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (далі -ТОВ «АІА Фінанс Груп») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45044 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09 вересня 2017 року між ним та ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір про надання кредиту №1630404. Вказаний договір було укладено на умовах пропозиції (оферти), що опублікована на веб сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 31 травня 2017 року та акцептована відповідачем 09 вересня 2017 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором). Грошові кошти у розмірі 7000 грн. перераховані на рахунок відповідача 09 вересня 2017 року про що, свідчить платіжне доручення №4508 від 09 вересня 2017 року.
Умови кредитування відповідача вказані в його Заяві і є наступними: строк кредиту, днів - 8, сума кредиту - 7000 грн., сума процентів - 776 грн., до сплати всього - 7776 грн.
Відповідач ОСОБА_1 повинний був повернути кредит та нараховані проценти у строк до 17 вересня 2017 року.
Шляхом оплати комісій відповідачем було укладено угоду про відтермінування строку повернення кредиту до 17 вересня 2017 року, шляхом оплати відповідних комісій з вказаними в п. 2 Розділу IV Оферти 19 вересня 2017 року в сумі 637 грн. і новий строк повернення кредиту встановлено 24 вересня 2017 року.
Поточний термін повернення кредиту та процентів за кредитом було продовжено до 07 січня 2018 року. Станом на 28 грудня 2018 року у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 45 044 грн., яка складається з 7 000 грн. боргу по тілу кредиту, 776 грн. борг по процентам, 37 275 грн. борг по процентам згідно п.2.11 Договору, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь (т.1 а.с.3-9). 
У відзиві на позов ОСОБА_1 посилався на те, що:
- кредитний договір між ним та TOB «АІА Фінанс Груп» на умовах, що розміщені в мережі Інтернет на сайті https://credit365.ua. за яких йому був наданий кредит в розмірі -7000 грн. не укладався; 
- даний кредитний договір укладено з порушення істотних умов, тому його варто вважати неукладеним;
- позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме ним підписано електронним цифровим підписом договір від 09 вересня 2017 року;
- позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті;
- договір від 09 вересня 2017 року він не підписував, 20 лютого 2018 року ним була подана заява у поліцію про здійснення шахрайських дій по відношенню до нього;
- позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили укладання договору між сторонами та наявність заборгованості за даним кредитом (т.1 а.с.43-47).

Короткий зміст рішення суду 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 червня 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 044 грн.
Судове рішення мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, відповідачем не виконаний, тому є підстави для стягнення заборгованості з відповідача, яким не доведено відсутність заборгованості, її розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий, клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідачем за кредитним договором не заявлялось (т.1 а.с.73-77).

Доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, заперечення на відзив та відповіді на заперечення
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в позові відмовити.
Неправильність рішення суду мотивував порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт, крім доводів, які містяться у відзиві на позов, зазначив, що:
- судом не взято до уваги, що він є потерпілим по кримінальному провадженню, тому суд в зв`язку з цим помилково не зупинив провадження по справі;
- позивачем не надано доказів, що він мав у своєму розпорядженні електронно-цифровий підпис; 
- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що саме відповідачем підписано електронно-цифровим підписом заяву про надання кредитних коштів від 09 вересня 2017 року у ТОВ «АІА Фінанс Груп»;
- заява не містить зразків підписів та або відбитки його печатки, відсутні докази укладання між сторонами угоди щодо надання йому доступу до системи веб-сайті credit365.ua;
- позивачем не надано доказів, що саме він отримав перераховані кредитні кошти, що він укладав угоду про відтермінування строку повернення кредит, шляхом оплати відповідних комісій; 
- з наданих позивачем Пропозицій (Оферти) укладання договору про надання кредиту неможливо встановити їх чинність та дію на час заяви 09 вересня 2017 року, і що саме до цих Умов і Тарифів він приєднався, прийняв їх і зобов`язався виконувати, що саме ці Умови і Тарифи разом з Заявою про надання кредиту становили договір фінансового обслуговування;
- матеріали справи не містять доказів розміщення саме цих документів на зазначеному сайті у загальному доступу (т. 1 а.с.81-86,107-113). 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «АІА Фінанс Груп» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Зокрема, зазначив, що:
- відповідачем не надано доказів, що будь яка кримінальна справа, пов`язана з предметом спору у даній справі розглядається судом, тому підстави для зупинення провадження по справі згідно п. 6 ч.1 ст. 251 ЦК України відсутні; 
- відповідач є постійним клієнтом ТОВ «АІА Фінанс Груп» і не раз оформлював кредити, отримував кошти і погашав їх впродовж 2017 року.
- на умовах самого договору, стягнення за яким є предметом спору, відповідачем сплачено ряд платежів в рахунок відтермінування строку повернення кредиту за договором(вказані платежі зазначені в позовній заяві, а Реєстр платежів додається в якості доказу наведеного твердження), що є вкрай нелогічним для "гіпотетичного шахрая", який нібито взяв кредит замість відповідача;
- позивачем затверджено, підписано електронним цифровим підписом у PDF форматі електронний документ - «Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту», який є публічним договором і договором приєднання у розумінні ст.ст. 633, 634 ЦК України;
- Оферта містить умови укладення договору, однакові для всіх позичальників, з визначеними сумами, строками і процентними ставками відповідно (п. 2.8 Розділу III Оферти «Умови договору»);
- Оферта містить умови нарахування та сплати процентів, строк дії договору, обов`язки сторін та всі інші необхідні умови для договору кредиту. В тому числі порядок нарахування процентів після закінчення строку повернення кредиту (п. 2.11 та п. 7.4 Розділу III Оферти «Умови договору»);
- порядок укладення договору на умовах Оферти зафіксовано в Розділі II Оферти;
- Оферту підписано і розміщено на сайті credit365.ua 31 травня 2017 року. На файлі Оферти міститься електронний цифровий підпис позивача, що не дає можливості вносити зміни до даного файлу без зникнення підпису. Також підпис містить відмітку про дату підписання Оферти - 31 травня 2017 року. Станом на дату укладення Договору (09вересня 2017 року) жодних інших редакцій Оферти не існувало. Внести зміни в Оферту неможливо без втрати накладеного на неї електронного цифрового підпису; 
- позивачем до суду надано паперовий екземпляр Оферти з інформацією про сертифікат ЕЦП. Оригінал знаходиться у позивача, у відповідача та опублікований в публічному доступі за адресою https://credit365.ua/docs/oferta01d05-17.pdf;
- акцепт Оферти відповідачем надано через інформаційно-телекомунікаційну систему credit365.ua у формі Заявки №1630404 від 09 вересня 2017 року, що містить всі контактні дані відповідача та обрані відповідачем з умов п. 2.8 Договору (Розділ III Оферти «Умови договору») суму кредиту та строк користування, розмір плати за користування кредитом; 
- заявку відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором направленим відповідачу засобами електронного зв`язку (через CMC-повідомлення);
- Оферта діє в незмінній формі для клієнта, який її акцептував (крім випадків окремого погодження з клієнтом її нових умов). Прийняття Оферти в новій редакції не змінює умови договору, який вже акцептовано заявкою клієнта. Відповідач не міг акцептувати умови будь-якої іншої Оферти позивача, оскільки їх просто не існувало;
- вказаний спосіб підписання договору відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: ст.ст.207,638,639ЦК України, ст. ст.11,12 Закону України "Про електронну комерцію";
- на вказані обставини звертає увагу Верховний Суд по справі 688/3062/16;
- в якості доказу фінансування за кредитом позивачем надано суду разом із позовом копію платіжного доручення № 4508 від 09 вересня 2017 року на суму 7000 грн. з відміткою про перерахування банком коштів на картковий рахунок відповідача (т.1 а.с.162-169). 
У відповіді на відзив ТОВ «АІА Фінанс Груп» відповідач ОСОБА_1 зазначив, що:
- позивач надіслав до суду тільки свій електронний підпис, проте його електронного підпису немає, хоча позивач стверджує, що він є, жодних доказів цього не надавав;
- він не заперечує, що кошти були перераховані на його картковий рахунок, але він не використовував ці гроші та йому не було про це відомо, вони були перераховані на його картковий рахунок, про цей злочин було повідомлено до поліції. На той період невідомими йому особами чи шахраями був використаний його особистий картковий рахунок. 13 серпня 2019 року за його запитом була надіслана відповідь позивачем, а саме зразок копії виписки про надходження грошових коштів на його банківський рахунок, яких фактично він не отримував;
- він ніколи не заходив на сайт компанії та не ознайомився з їх правилами, жодних кредитних договорів не підписував, тому посилання позивача, що в нього є оригінал Оферти, кредитного договору та цифрового підпису на сайті компанії не відповідає дійсності;
- він ніколи не був клієнтом компанії і звідки в TOB є його персональні данні йому невідомо, він їх компанії не надавав, тому поліція відкрила кримінальне впровадження за ст. 190 КК України та проводить розслідування;
- реєстр платежів клієнта станом на 04 листопада 2019 року не може бути доказом по справі, оскільки має місце роздруківка витягу з бази даних TOB »AIA Фінанс групп», даний документ не є оригіналом та першоджерелом інформації, який свідчив би, що саме він сплачував 16 разів платежі;
- після того, коли він ознайомився з договором, який був надісланий йому компанією, він ніколи би не підписував такі договірні зобов`язання, умови якого є несправедливими, бо він є інвалідом 3 групи, не має таких навіть коштів, щоб оплачувати такий кредит. В справі є довідка про його доходи за 2017 рік, де заробітна плата менше чим нібито наданий йому кредит. На його утриманні знаходиться неповнолітня дитина-донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він забезпечує тільки зі своїх офіційних доходів, а саме: заробітної плати та пенсії за інвалідністю;
- у відзиві на апеляційну скаргу відповідача зазначено начебто його електронну пошту: sirotstvynet@yandex.ru та телефон № НОМЕР_1 , дані контакти є не його (т.1 а.с.181-184). 
У запереченнях на відповідь на  відзив на  апеляційну скаргу, які  надішли  до апеляційного суду у листопаді 2019 року та 08 січня 2020 року, представник ТОВ «АІА Фінанс Груп» посилається на те, що:
- у електронного підпису одноразовим ідентифікатором немає зразка. Одноразовий ідентифікатор використовується лише один раз, для підписання одного документа. Для підписання кожного наступного документа програмними засобами інформаційно- телекомунікаційної системи випадковим чином генерується новий одноразовий ідентифікатор;
- доказом надсилання позивачем відповідачу згенерованого ідентифікатору, використаного відповідачем при підписанні договору, є Реєстр відправлених CMC повідомлень оператора CMC- зв`язку TOB "М0БІ30Н" (позиція 41 Реєстру);
- відповідач заперечує наявність у нього електронної адреси sirotstvynet@yandex.ru., але згідно звітів Бюро кредитних історій відповідач використовував дану електронну пошту для ідентифікації в банківських установах з 2013 по 2019 роки. Так само звітні дані підтверджують і використані відповідачем телефонні номери,що підтверджено витягом зі звіту УБКІ на ім`я відповідача (т.1 а.с.203-207, т.2 а.с.1-6).
У відповіді  на  заперечення  відзиву  позивача, відповідач ОСОБА_1   просить зупинити провадження по  вказаній справі  до прийняття  рішення  в кримінальному  провадженню, при цьому зазначив,що: 
- кримінальне провадження №12018160490000925 стосується не тільки ТОВ «АІА Фінанс Груп», але і інших товариств, представники яких починаючи з 2018 року йому погрожували. Це представники різних організацій, в тому числі і від TOB «АІА Фінанс Груп» та представники компанії «Delta М Group» ,тому він вимушений був звернутися до поліції із заявою про злочин відносно нього (т.1 а.с.214-220).
Ухвалою Одеського апеляційного від 13 липня 2020 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі залишено без задоволення (т.2 а.с.21-22).
Згідно ч.13ст.7,ч.1ст.368 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.
З урахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів палати з розгляду цивільних справ зменшилась з 48 до 15 суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом встановлено, що 09 вересня 2017 р. між TOB «АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1630404 від 09 вересня 2017 року (т.1 а.с.10-20). 
Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 31 травня 2017 року та акцептована відповідачем 09 вересня 2017 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором, за Заявкою відповідача №1630404 від 09 вересня 2017 року про укладення договору кредиту на обраних відповідачем умовах.
З урахуванням наведених положень, датою укладення договору є 09 вересня 2017 року.
Позивач посилається на те, що, генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: Коли клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора SMS-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. 
Умови Договору містяться в Розділі III Оферти. Так, п. 1.1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника.
Договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника на строк кредиту, визначений в такій заявці (п. 2.1 Договору).
Згідно п. 2.2 Договору сума кредиту та строк його повернення в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному Особистому кабінеті на підставі умов Договору.
Умови кредитування відповідача вказані в заявці № 1630404 від 09 вересня 2017 року, підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором 09 вересня 2017 року, і є наступними: строк кредиту - 8 днів, сума кредиту - 7000 грн., процентна ставка 1,39 % за один день від суми кредиту, реальна річна процентна ставка за кредитом - 506%, сукупна вартість кредиту по процентам - 776 грн., загальна сума до повернення 7776 грн. 
Крім того, у заявці ОСОБА_1 вказав свої паспортні дані, місце проживання, номер мобільного телефону, електронної пошти та номер карткового рахунку у банку, на який позивач мав зарахувати суму кредитних коштів (т.1 а.с.21).
09 вересня 2017 року TOB «АІА Фінанс Груп» перерахувало 7000 грн. ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», про що свідчить платіжне доручення №4508, з відміткою Банку про те, що перерахування вказаних коштів перераховано платником TOB «АІА Фінанс Груп» на користь отримувача ОСОБА_1 . У платіжному дорученні вказано, що кошти виплачено ОСОБА_1 в сумі 7000грн. за кредитним договором від 09 вересня 2017 року (т.1 а.с.24).
Згідно реєстру платежів  клієнта, відповідачем   ОСОБА_1 станом на 04 листопада 2019 року з 19 вересня 2017 року позичальником здійснювалась оплата комісії по 04 січня 2018 року.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що 09 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача - TOB «АІА Фінанс Груп» в кредит грошові кошти в сумі 7000 грн.
Згідно з п.2.10 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, визначені п.2.8 Договору, в останній день строку користування кредитом.
Термін для повернення ОСОБА_1 кредиту та нарахованих процентів за Договором було встановлено 17 вересня 2017 року. Однак, позичальник у вказаний термін суму кредиту та нараховані проценти за його користування не повернув.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 скористався послугою щодо продовження строку користування кредитом, умови якої містяться в Розділі IV Оферти «Угода про відтермінування повернення кредиту» (т.1 а.с.17).
Згідно п.п.1 - 3 Розділу IV Оферти у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник має право укласти з кредитором угоду про відтермінування повернення Кредиту за умови сплати комісії за відтермінування строку повернення кредиту. Розмір комісії, в залежності від строку відтермінування повернення кредиту та суми кредиту розраховується наступним чином: розрахована на підставі вказаних даних сума комісії округлюється до цілих одиниць у сторону зменшення. Для зручності позичальника, в особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку комісії, який відтворює необхідну суму комісії за весь строк відтермінування, розраховану на підставі вказаних умов Договору.
Угода про відтермінування повернення кредиту вважається укладеною з моменту надходження на рахунок кредитора суми комісії за весь строк відтермінування з призначенням платежу. В період, з моменту отримання кредитором сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 2.8 або п. 2.11 Договору не здійснюється, неустойка не нараховується.
У період з 09 вересня 2017 року по 09 лютого 2018 року ОСОБА_1 неодноразово перераховувала TOB «АІА Фінанс Груп» кошти у якості оплати за відтермінування строку повернення кредиту, остаточно погоджений сторонами строк повернення кредиту - 01 січня 2018 року. З 04 січня 2018 року попереджено відповідача СМС- повідомленням про нарахування процентів в зв`язку з несплатою комісії для відтермінування строку (т.1 а.с.20).
Згідно п.2.11 Договору, починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту Договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування.
Згідно п.7.4 Договору у випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п.2 ст.625 ЦК України, з процентами у розмірі згідно п.2.11 Договору.
Таким чином, станом на 28 грудня 2018 року у відповідача утворилася заборгованість по кредиту на загальну суму 45 044 грн., яка складається з 7 000 грн. боргу по тілу кредиту, 776 грн. борг по процентам, 37 275 грн. борг по процентам згідно п.2.11 Договору (т.1 а.с.3-9 ). 
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з п.1ст.203 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частинами 6 і 12 п.1ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено наступні терміни:
- електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
- одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до п. 3 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
З положень ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Згідно пунктів 12-13 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі ст.100 ЦПК України.
Згідно п.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції надав вірну правову оцінку обставинам справи правильно застосував ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», в результаті чого зроблено вірний висновок щодо укладання договору між сторонами 09 вересня 2017 року та доведеності суми вказаної кредитної заборгованості.
При цьому апеляційний суд вважає, що посилаючись на обставини укладення між сторонами 09 вересня 2017 року договору про надання кредиту в електронній формі, який відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», позивач TOB «АІА Фінанс Груп» доводить зазначену обставину Заявкою №1630404 від 09 вересня 2017 року від ОСОБА_1 , який зазначеною заявою ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, надавши про себе відповідні данні для заповнення формуляра заяви (П.І.П , РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, данні паспорту, банківського (карткового) рахунку та банківської установи), та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом «Про електронну комерцію», підписав зазначену заяву 09 вересня 2017 року про надання кредиту (т. 1 а.с.21).
Отже, будь-які посилання на інші частини Оферти в заяві, яка підписана відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором - відсутні.
Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що Заяву сформовано та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам ст.ст. 6 та 627 ЦК України, ст.ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1ст.1048,ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, враховуючи, що позичальником було порушено умови укладеного між сторонами кредитного договору, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В матеріалах справи міститься лист-відповідь Суворовського ВП ГУНП Одеської області в якому зазначено, що у провадженні Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018160490000925 від 20 лютого2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України. На даний час у кримінальному провадженні вирішується питання щодо отримання тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме інформацію щодо руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_1 , комп`ютерна - технічна експертиза у кримінальному провадженні не призначалась (т.1 а.с.68-69).
Доводи апелянта щодо розслідування за кримінальним порушенням за ознаками ч. 1 ст.190 КК України не спростовують доводів позивача та висновку суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки на час розгляду справи в апеляційної інстанції вирок суду щодо встановлення винних осіб відносно ОСОБА_1 не встановлено. 
При цьому, як було вказано вище, укладення кредитного договору в електронному вигляді передбачено Законом України «Про електронну комерцію», а також ст.639 ЦК України, які застосовано при укладанні кредитного договору.
Крім того,позивач у справі не є банківською установою та не надає банківських послуг, а є товариством, яке надає фінансові послуги. «Умов та правил надання банківських послуг» позивачем не прийнято і не розміщено. Договір, укладений між позивачем і відповідачем не є договором банківського обслуговування. Укладений договір з відповідачем містить ознаки Оферти, однакові для всіх позичальників, з визначеними сумами, строками і процентними ставками відповідно (п. 2.8 Розділу III Оферти «Умови договору»).
При цьому договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту позивача, та заявки (акцепту) відповідача №1630404 від 09 вересня 2017року, ці два електронні документи є невід`ємними частинами укладеного договору. Накладення на файл Оферти електронного підпису позивачем забезпечує незмінність документа в підписаній редакції. Заявку підписано відповідачем 09 вересня 2017року шляхом накладення на неї електронного підпису одноразовим ідентифікатором у відповідності до вимог ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію».
Доказом надсилання позивачем відповідачу згенерованого ідентифікатору, використаного відповідачем при підписанні Договору, є Реєстр відправлених CMC повідомлень оператора CMC- зв`язку TOB "М0БІ30Н" (позиція 41 Реєстру) т. 1 а.с.20.
Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час розгляду справі  в суді  першої інстанції  відповідач не заявляв  клопотання  про призначення комп`ютерної - технічної експертизи щодо  спростування  доводів  позивача, хоча не був обмежений у такій можливості, як того вимагає цивільно-процесуальне законодавство. 
Тому враховуючи, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту, який ніким не оспорений, ОСОБА_1 порушив зобов`язання за цим договором, в зв`язку з чим у позивача виникло право ставити вимогу до нього про повернення кредиту та сплати процентів.
Крім того, відповідач не лише отримав грошові кошти за договором, але і сплачував платежі за договором, про що свідчить Реєстр платежів клієнта, який міститься в матеріалах справи. 
Доводи апелянта про відсутність у нього електронної адреси sirotstvynet@yandex.ru. є необґрунтованими, оскільки згідно звітів Бюро кредитних історій відповідач ОСОБА_1 використовує дану електронну пошту для ідентифікації в банківських установах з 2013 по 2019 роки. Так само звітні дані підтверджують і використані відповідачем телефонні номери, а саме номер НОМЕР_3 , який вказано у його заяві від 09 вересня 2017року. 
Доводи позивача про відсутність доходів спростовується випискою АТ «КБ Приватбанк», яка надана відповідачем, за якою йому 20 вересня 2017 року на його картковий рахунок надійшли кошти в сумі 30 150 грн. При цьому ним не надано сторінку листа виписки банку про зарахування саме на його картковий рахунок за цим номером 09 вересня 2017 року позивачем коштів в сумі 7000 грн. Разом з тим у відповіді на відзив позивача, відповідач не заперечує, що кошти на його картковий рахунок було перераховано, але він їх не використовував, однак про цей злочин повідомлено поліцію ним лише 20 лютого 2018 року. 
Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені. 
Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10 червня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року.

Головуючий 
Судді: