ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року                                 м. Дніпро                       Справа №  904/1446/20
      Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів:                       Чус         О.В., Подобєд І.М.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 р. 
( суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 08.07.2020 р.) 
у справі 
за позовом                          Товариства з обмеженою відповідальністю 
                                            "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" 
до                                         Приватного акціонерного товариства 
                                            "ДТЕК Павлоградвугілля" 
про стягнення  630 568 грн. 32 коп.  

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства 
                                              "ДТЕК Павлоградвугілля" 
до                                          Товариства з обмеженою відповідальністю 
                                             "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж " 
про зміну умов договору           
                                                           ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" основний борг 556 959 грн. 60 коп., розмір відсотків річних 6 827 грн. 34 коп., пені 62 511 грн. 36 коп., інфляційних втрат 4 270 грн. 02 коп. та судового збору.
Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до суду з зустрічним позовом та просило прийняти рішення, яким внести зміни до Договору № 8182-ПУ-УМТС-У від 29.05.2019 р., виклавши п. 3.4 в наступній редакції: Розрахунок за цим Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 ( п`яти ) робочих днів з 90 ( дев`яносто ) календарного дня з дати підписання Сторонами акту прийому-передачі виконаних Робіт. Як розрахунок за виконані роботи, можливо отримання Підрядників від Замовника, товарів (продукції), вартість, умови і терміни поставки яких, узгоджується Підрядником і Замовником шляхом укладення додаткових  угод до Договору. Датою оплати при оплаті вказаних послуг поставками товару (продукції), вважається дата отримання товару (продукції)  Перевізником.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 р. первісний позов задоволено повністю - стягнуто з ПрАТ"Павлоградвугілля" на користь  ТОВ "НВК "Електропівденмонтаж"  основний борг 556 959 грн. 60 коп., розмір відсотків річних 6 827 грн. 34 коп., пені 62 511 грн. 36 коп., інфляційних втрат 4 270 грн. 02 коп., судовий збір в сумі 9 458 грн. 52 коп. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Не погодившись  з вказаним рішенням суду першої інстанції,  Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1446/20 від 07.07.2020 р. та відмовити у задоволенні позову ТОВ «НВК «Електропівденмонтаж» в повному обсязі.
      Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що  українська енергетика знаходиться у кризовій ситуації. Проблеми мають усі ТЕС в Україні, а як наслідок і вугледобувні підприємства. Через таке становище підприємство Позивача за зустріним позовом навидь змушене було перейти в простій.
При цьому Скаржник зазначає, що ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» входить до складу холдингу «ДТЕК ЕНЕРГО», який забезпечує замкнений цикл виробництва електроенергії з вугілля. На даний час генерація електроенергії є збитковою через імпорт електроенергії та низькими прайс-кепами - це державні цінові обмеження, які не дозволяють встановлювати ціну на виробництво електроенергії вище за штучно визначений рівень. Але ж ці обмеження не враховують реальну економіку роботи генеруючих підприємств ( особливо вночі - низький тариф не компенсує витрати на виробництво ).
Скаржник наголошує на тому, що згідно п. 7.2 Договору, форс-мажором визначено обставини нездоланного характеру, що не залежать від волі сторін та безпосередньо впливають на виконання Договору.
Водночас, на думку Скаржника, сукупність вищезазначених обставин призвели до виникнення дефіциту оборотних засобів та ускладнюють управління зобов`язаннями компанії. Це, в свою чергу, позначається на своєчасності оплат.
Скаржник зазначає, що звертаючись з позовом до господарського суку про стягнення заборгованості, Позивачем не враховано зміну обставин, які тягнуть неможливість виконання зобов`язання за Договором. Збитковість вітчизняної енергетики є обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, більше того, вона є форс-мажорною обставиною та такою, яка не може бути усунена жодною із сторін.
Крім того, на адресу Позивача була направлена пропозиція про зміну умов Договору, що свідчить про наявність у Відповідача бажання врегулювати існуючий спір. У листі з пропозицією укладення додаткової угоди до Договору, Позивач за зустрічним позовом, був змушений запропонувати можливість розрахунку за надані послуги - зустрічним наданням товару (продукції). Під товаром (продукцією) розуміється вугілля марки «Г» та/або постачання електричної енергії Відповідачу за зустрічним позовом, або його партнерам.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство посилається на те, що якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що запропоновані Відповідачем зміни до договору жодним чином не впливають на задоволення позовних вимог за первісним договором, оскільки лише передбачають можливість як оплати виконаних робіт, так і розрахунку товарами, що погоджуватимуться окремими договорами, навіть якщо взяти запропоновану Відповідачем редакцію п. 3.4, то обов`язок оплати робіт Відповідача, стягнення якого є предметом первісного позову, не зникає.
Товариство також вказує на те, що Позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу для підтвердження своїх позовних вимог викладених у зустрічній позовній заяві.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2020 р.   апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 р. у справі № 904/1446/20 залишено  без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання  доказів сплати судового збору у розмірі 14 187 грн. 78 коп..
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2020 р.  відкрито апеляційне провадження  у справі та призначено апеляційну скаргу  до розгляду  в судове засідання на 03.09.2020 р.
Розпорядженням керівника апарату суду від 03.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кузнецової І.Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою  документообігу  для  розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2020 р., колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді -  Чус О.В.,  Подобєд І. прийняла справу № 904/1446/20 до свого провадження.  
Відповідач за первісним позовом не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача за первісним позовом.                  
У судовому засіданні 03.09.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального  апеляційного господарського суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача за первісним позовом, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи,  колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної  скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 29.05.2019 р. між ТОВ"Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" та  ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" укладений Договір № 8182-ПУ-УМТС-У, відповідно до п. 1.1. якого - у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик і за завданням Замовника виготовити з власних матеріалів ремонт, в тому числі капітальний ремонт (далі - роботи) обладнання, його вузлів і комплектуючих, вказаних у Специфікаціях, які підписано обома сторонами та які є невід`ємною частиною цього Договору.               
За п. 1.3. Договору - безпосередній перелік, об`єм та вартість Робіт узгоджується сторонами в Додатках, що є невід`ємними частинами цього Договору. Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити виконані підрядником роботи (п. 1.4 Договору).
Замовник зобов`язаний своєчасно оплатити роботи у відповідності до умов цього Договору ( п. 2.2.2 Договору ), прийняти від Підрядника виконані робот за Актом приймання-передачі виконаних робіт ( п. 2.2.3 Договору ).
За п. 3.1 Договору - загальна вартість Договору визначається загальною сумою всіх Додатків, що є невід`ємною частиною цього Договору. В будь-якому випадку, загальна орієнтована сума за цим Договором не повинна перевішувати суму, еквівалентну 5 000 000 грн. 00 коп. ( п`ять мільйонів гривень 00 копійок ) з ПДВ на дату укладення Договору. Сума Договору може бути збільшена шляхом підписання Сторонами відповідної Додаткової угоди після отримання письмового дозволу уповноваженого але то органу управління Замовника.
Вартість виконаних Підрядником Робіт формується на підставі калькуляції ( кошторис ) і згоджається Сторонами в Додатках, які є невід`ємною частинами цього Договору ( п.3.2. Договору ).
Розрахунки за цим Договором здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт ( п 3.4. Договору ).
За п. 4.1. Договору передача обладнання для виконання робіт за цим Договором та його повернення з ремонту здійснюється сторонами з оформленням відповідного акту приймання - передачі обладнання.
У разі несвоєчасної оплати виконаних Робіт Замовник, за письмовою вимогою Підрядника, виплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу ( п. 6.9. Договору ).
Відповідно до акту № 906263 приймання виконаних робіт по ремонту трансформатора ТМ-1000 інв. № 11502 за червень 2019 р. до договору № 8182-ПУ-УМТС-У від 29.05.2019 р.  Підрядник передав виконані роботи, а Замовник їх прийняв. Вартість виконаних робіт за договором склала: 185 653,20 грн.
Відповідно до акту № 906265 приймання виконаних робіт по ремонту трансформатора ТМ-1000 інв.№ 5762 за червень 2019 р. до договору № 8182-ПУ-УМТС-У від 29.05.2019 р.         ( далі – акт ) Підрядник передав виконані роботи, а Замовник їх прийняв. Вартість виконаних робіт за договором склала: 185 653,20 грн. 
Відповідно до акту № 907291 приймання виконаних робіт по ремонту трансформатора ТМ-1000 інв. № 11509 за липень 2019 р. до договору № 8182-ПУ-УМТС-У від 29.05.2019 р.       ( далі – акт ) Підрядник передав виконані роботи, а Замовник їх прийняв. Вартість виконаних робіт за договором склала: 185 653,20 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, після підписання між сторонами актів виконаних робіт, відповідно до п. 3.4. договору у Відповідача протягом 5-ти робочих днів з 90 календарного дня виник обов`язок оплатити Підряднику вартість виконаних робіт.  02.10.2019 р. був останнім днем, коли Відповідач за первісним позовом повинен був оплатити Позивачу за первісним позовом вартість виконаних робіт за актами від 27.06.2019 р. ( акт № 906263 та акт № 906265 ) у розмірі 371 306,40 грн. 01.11.2019 р. був останнім днем, коли Відповідач повинен був оплатити Позивачу вартість виконаних робіт за актом від 29.07.2019 р. № 907291 у розмірі 185 653,20 грн. 
Відповідач доказів виконання свого обов`язку в повному обсязі щодо сплати Позивачу 556 959,60 грн. за виконані роботи суду не надав.
Отже, сутність розглядуваного спору за первісним позовом полягає у спонуканні Відповідача до сплати  виконаних робіт за актами-приймання передачі, обумовлених умовами договорів.
Беручи до уваги правову природу укладеного сторонами у справі договору кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду, які в свою чергу регулюються параграфом 4     глави 61 ЦК України.
Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
Беручи до уваги встановлену   ст. 204 ЦК України   та не спростовану в межах цієї справи в порядку   ст. 215 цього Кодексу   презумпцію правомірності означених договорів, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11,   509 ЦК України   та ст. ст. 173,   174 ГК України   підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
Відповідно до     ст. 887 ЦК України     за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу     технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього      Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Ст. 837 ЦК України      унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України     замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України      передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Наразі, отримання коштів за виконані роботи є належним об`єктом судового захисту у розумінні   ст. 5 ГПК України   та   ст. 15 ЦК України   правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.
Відповідно до ч. 1   ст. 193 ГК України   та   ст. 526 ЦК України   зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1   ст. 530 ЦК України   якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7   ст. 193 ГК України   та   ст. 525 ЦК України   встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами   ст. 629 ЦК України   щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до   ст. 202 ГК України   та   ст. 598 ЦК України   зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
   Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної оплати вартості виконаних робіт за договорами.
В основу оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог викладених в первісному позові та відмови у задоволенні зустрічного позову покладено висновок місцевого господарського суду про те, що  Договір, який є підставою позовних вимог,  укладено з дотриманням приписів ст. ст. 180, 181 ГК України.  Підстави для внесення змін до п. 3.4 Договору відсутні. 
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається із тексту апеляційної скарги Замовника у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом, оскільки Скаржник просить апеляційний суд скасувати рішення господарського суду та відмовити у задоволенні позову ТОВ «НВК «Електропівденмонтаж» в повному обсязі, а відтак, враховуючи, що рішення в частині відмови у задоволені  зустрічного позову сторонами не оскаржується, згідно   з   ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.
Узагальнені доводи апеляційної скарги: Позивачем не враховано зміну обставин, які тягнуть неможливість виконання зобов`язання за Договором через збитковість вітчизняної енергетики, яка є форс-мажорною обставиною та такою, яка не може бути усунена жодною із сторін. Маючи бажання врегулювати існуючий спір, Відповідачем була надіслана пропозиція укладення додаткової угоди до Договору.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення первісного позову з огляду на таке.
Згідно   з   ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати   послугу,   сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника   виконання   його обов`язку.
Зобов`язання виникають   з   підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно   з   п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як встановлено судом, Відповідач   не   виконав умови Договору,   не   здійснив оплату виконаних робіт.
Відповідач зазначив, що невиконання ним умов Договору відбулося через настання   обставин   надзвичайного характеру, які він   не   міг передбачити на час укладення договору, пославшись на збитковість вітчизняної енергетики.
Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону    України    "Про торгово-промислові    палати    в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,    форс-мажорними обставинами (обставинами    непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні    обставини,    що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але    не    обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою    палатою України    та регіональними торгово-промисловими    палатами форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили), затвердженого рішенням Президії    Торгово-промислової палати України    від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова    палата України    відповідно до статті 14 Закону    України    "Про торгово-промислові    палати    в Україні" здійснює засвідчення    форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення    форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.
ТПП    України    уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні    обставини    з усіх питань, що належать до компетенції ТПП    України,    за винятком засвідчення    форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів    України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП    України;  умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами    України,    в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП    України.
У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення    форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання    форс-мажорних обставин (обставин    непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП    України    або інша регіональна торгово-промислова    палата,    найближча за розташуванням, якщо це    не    суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.
Як свідчать встановлені судом    обставини    справи у п. 7.2 Договору сторони погодили,           форс-мажором визначено обставини нездоланного характеру, що не залежать від волі сторін та безпосередньо впливають на виконання Договору.
Водночас, частиною першою статті 14-1 Закону    України    "Про торгово-промислові    палати    в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Торгово-промислова    палата України    та уповноважені    нею    регіональні торгово-промислові    палати    засвідчують форс-мажорні    обставини ( обставини    непереборної сили ) та видають    сертифікат    про такі    обставини    протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
З огляду на викладене, виходячи з наведених норм законодавства та умов Договору, підтвердженням існування    форс-мажорних обставин    є відповідний    сертифікат Торгово-промислової палати України,    який не був наданий Відповідачем, тому суд апеляційної  інстанції дійшов висновку про те, що Відповідачем не доведено існування    обставин    непереборної сили ( форс-мажорних обставин ), які звільняють сторін від відповідальності за невиконання умов Договору.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  залишенню без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення. 

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 р. у справі № 904/1446/20 залишити без змін. 

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 03.09.2020 року 
Головуючий суддя                                                                            І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                               О.В. Чус
Суддя                                                                                             І.М. Подобєд