ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 р.	Справа № 480/2442/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек,  м. Суми, повний текст складено 20.12.19 року по справі № 480/2442/19

за позовом        ОСОБА_1  
до       Управління Держпраці у Сумській області               
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до управління Держпраці у Сумській області, в якому просить визнати протиправними і скасувати наказ № 204-ОС від 21.05.2019р. “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ”.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019  року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим за умов неправильного застосування норм матеріального права, таким, що прийняте без повного і всебічного з`ясування всіх обставин в справі, на підставі висновків, що суперечать дійсним обставинам справи. Вказує, що оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності є протиправним, оскільки позивачем вчинені всі  необхідні дії щодо проведення позапланової перевірки в частині дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки і безпечного ведення робіт під час виконання робіт, що призвели до настання нещасного випадку із смертельним наслідком зі сторожем ТОВ “Райз Північ” ОСОБА_2 12.10.2018р. о 21-00, оформлення її результатів та ухвалення необхідних рішень у вигляді приписів і постанов. Під час проведення дисциплінарного провадження позивачем неодноразово надавались пояснення з обґрунтуванням правомірності своїх дій проте, вказані пояснення залишились поза увагою дисциплінарної комісії. Просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019  року, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Управління Держпраці у Сумській області відхиляє вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019  року без змін.
Сторони по справі в розумінні вимог КАС України повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги та обґрунтування апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні .
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходить державну службу в управління Держпраці у Сумській області на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в АПК та СКС.
На підставі наказу від 29.10.2018 №182 та направлення на проведення перевірки від 29.10.2018 № 0524/763, позивачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки і безпечного ведення робіт під час виконання робіт, що призвели до настання нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 12.10.2018 із сторожем ТОВ “Райз Північ” ОСОБА_3 .Х. 
За наслідками перевірки складено  Акт від 01.11.2018 № 05-29/748  . 
Під час проведення перевірки позивачем встановлено порушення: інженером з охорони праці ОСОБА_4 не було проведено вступний інструктаж з ОСОБА_2 , який виконував роботи з охорони кукурудзи на полях по договору № 8 від 03.09.2018, що є порушенням вимог п.6.3 НПАОП 0.00-4.12-05.
Наказом начальника управління Держпраці у Сумській області 05.03.2019 № 91-к відкрито дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 з метою визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку . 
За результатами дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією Управління Держпраці у Сумській області складено висновок від 22.04.2019.
Так, згідно вказаного висновку комісія встановила наступне:
- в матеріалах розслідування міститься копія наказу ТОВ “Райз Північ” від 08.10.2018 №32/1-в відповідно до якого ОСОБА_5 керував трактором МТЗ-82, номерний знак НОМЕР_1 , тобто виконував обов`язки тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ “Райз Північ”. Відомостей щодо проходження ОСОБА_5 спеціального навчання і перевірки знань з питань охорони праці роботодавець не надав. Також комісією із спеціального розслідування нещасного випадку розглянуто дорожній лист від 04.10.2018 №73 та встановлено, що у ньому відсутні відмітки про проходження ОСОБА_5 обов`язкового передрейсового медичного огляду, що є порушенням НПАОП 0.00-1.62.12 “Правил охорони праці на автомобільному транспорті”, а саме відповідно до пункту 1.13 Розділу XII водія може виїжджати на лінію тільки після проходження медичного огляду і відповідної відмітки про це у дорожньому листі. Окрім цього, ТОВ “Райз Північ” в  порушення у пункту 4.1 розділу 4 НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці”, а здійснено допуск ОСОБА_6 до виконання робіт підвищеної небезпеки без проходження спеціального навчання;
- наявний наказ директора ТОВ “Райз Північ” Прядко М. № 1-А від 09.08.2017 не вказує коло відповідальних осіб за проведення вступного інструктажу (Вступний інструктаж проводиться спеціалістом служби охорони праці або іншим фахівцем відповідно до наказу (розпорядження) роботодавця, який в установленому Типовим положенням порядку пройшов навчання і перевірку знань з питань охорони праці - п. 6.3. НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положения про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці”);
- в Журналі реєстрації вступного інструктажу в питань охорони праці в графі № 4 не вноситься вік особи, якій проведено вступний інструктаж (дані щодо вимог заповнення, що є порушенням вимог додатку 5 до п. 6.3. НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці”);
- відповідно наданої копії Дорожнього листа трактора №75 (МТЗ 82, державний знак № НОМЕР_1 ) вказано, що керує тракторист ОСОБА_7 , а не керуючий відділенням – особи, які суміщують професії, проходять навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці як з їхніх основних професій, так і за професіями, що суміщуються п. 3.6. НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці”, відповідно п. 3.16. НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці” не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці;
- в “Журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці” записи ведуться не у відповідності до вимог Типового положення (графа 5 проводиться інструктаж без відмітки назви інструкції, оформлюються у не відповідності до вимог додатку 6 Положення), (порушення вимог п. 6.10 НПАОП 0.00-4.12-05 “Типове положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці); 
- інструкції з охорони праці № 010 для тракториста, що діє на підприємстві ТОВ “Райз Північ”, відсутня обов`язкова вимога щодо оформлення (розділ “Вимоги безпеки перед початком роботи” повинен містити порядок повідомлення роботодавця про виявлені несправності обладнання, пристроїв, пристосувань, інструментів, засобів захисту тощо, що є порушенням вимог п. 4 розділ II та п. 2 розділ VI НПАОП 0.00-4.15-98 “Положення про розробку інструкцій з охорони праці”);
- фахівцем служби охорони праці ТОВ “Райз Північ” не забезпечено систематичний контроль за своєчасним розробленням нових і відповідністю діючих інструкцій вимогам законодавства, їх періодичним переглядом та своєчасним внесенням змін і доповнень до них, надання відповідної методичної допомоги розробникам, що є порушенням вимог п. 5 розділ IV НПАОП 0.00-4.15-98 “Положення про розробку інструкцій з охорони праці”;
- фахівцем служби охорони праці ТОВ “Райз Північ” не забезпечено достатній контроль за дотриманням працівниками вимог Законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці, що є порушенням вимог п. 2.4. НПАОП 0.00-4.21-04 “Типового положення про службу охорони праці”;
- в Акті перевірки суб`єкта господарювання ТОВ “Райз Північ” від 01.11.2018 №05-29/748 у другому розділі “Безпечне виконання робіт” навпроти пункту 2.4 “Вимоги правил безпеки, інструкцій з безпечного ведення робіт, будівельних норм і правил, правил технічної експлуатації, графіків планово-попереджувальних ремонтів, інших галузевих норм і правил, технологій” ОСОБА_1  поставила відмітку у стовпчику “НВ”, тобто “не перевірялось на цьому підприємстві”, що підтверджує факт ігнорування нею вивчення наявної у товаристві діючої “Інструкції з охорони праці при виконанні робіт з причіпним знаряддям №051”.
Комісія дійшла висновку, що вказані обставини свідчать про безвідповідальне ставлення ОСОБА_1 , як державною службовця, до виконання своїх посадових обов`язків, що призвело до недотримання принципів державної служби та свідчать про порушення нею вимог пунктів 7, 8 частини 1 статті 8 Закону України “Про державну службу”, що в свою чергу є неналежним виконанням посадових обов`язків.
На підставі зазначеного висновку дисциплінарною комісією Управління Держпраці у Сумській області керівнику Управління направлено подання про наявність у діях головного державного інспектора відділу нагляду в АПК та СКС Управління Держпраці у Сумській області Рябущенко Т.М. дисциплінарного проступки, який полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, а саме: у наслідок несумлінного і непрофесійного виконання своїх посадових обов`язків не забезпечено якісне здійснення державного нагляду та контролю за додержанням на ТОВ “Райз Північ” законодавства про охорону праці. Виходячи із наведеного дисциплінарної комісією запропоновано притягнути державного службовця до дисциплінарної відповідальності, застосувавши до неї дисциплінарне стягнення – догана  .
Наказом начальника управління Держпраці у Сумській області № 204-ОС від 21.05.2019р. за неналежне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану та вирішено не застосовувати протягом строку дії дисциплінарного заходу заходи заохочення  .
Не погоджуючись із правомірністю вказаного наказу, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час проведення позапланової перевірки ТОВ “Райз Північ”, не перевірила та не дослідила питання дотримання вимог зазначених нормативно-правових актів, що свідчить про неналежне виконання приписів Закону України “Про державну службу” та посадової інструкції, що є дисциплінарним проступком, за який відповідно до ст.66 Закону України “Про державну службу” передбачено такий вид дисциплінарного стягнення, як оголошення догани. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються Законом України “Про державну службу”.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про державну службу” (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
Згідно із частиною першою статті 64 Закону України “Про державну службу”, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною першою статті 65 Закону України “Про державну службу” передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п 5. ч. 2 ст. 65 Закону України “Про державну службу”).
Положеннями ст. 66 Закону України “Про державну службу” визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.
За приписами ст. 67 Закону України “Про державну службу” (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені в частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України “Про державну службу” (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.
Згідно зі ст. 73 Закону України “Про державну службу” (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
У той же час, статтею 74 Закону України “Про державну службу” регламентовано, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Згідно ст. 77 Закону України “Про державну службу”, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.
Дослідивши матеріали справи в сукупності з наведеними нормами права, суд дійшов наступних висновків.
Визначальним в межах спірних правовідносин є нормативний припис ч. 1 ст. 65 Закону України “Про державну службу”, який підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначає вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Притягненню до дисциплінарної відповідальності повинен передувати певний проступок, який з урахуванням ступеня тяжкості та всіх обставин має своїм наслідком певний вид дисциплінарного стягнення, але в будь-якому разі проступок повинен бути вчинений саме особою яка притягається до дисциплінарної відповідальності.
Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
Однак, як встановлено судом, з оскаржуваного наказу неможливо встановити, яке саме порушення дисципліни скоїла позивач та чи дійсно таке порушення з її боку мало місце. Наказ не містить детального опису вчиненого порушення, не зазначено в чому виразилося неналежне виконання службових обов`язків позивачем, не визначено вину працівника та негативних наслідків такого проступку для роботодавця.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення, не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12.08.2019 року по справі №1340/4847/18.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.
Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.
Під час розгляду справи встановлено, що позивачем проведено позапланову перевірку в частині дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки і безпечного ведення робіт під час виконання робіт, що призвели до настання нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 12.10.2018 року о 21 годині 00 хвилин із сторожем ТОВ «Райз Північ» ОСОБА_2 в ТОВ «Райз Північ» за адресою: 41500, Сумська область, місто Путивль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 18 Путивльське відділення. 41300, місто Кролевець, вулиця 8-го березня, будинок 22 Кролевецька дільниця Путивльського відділення. 
В ході перевірки було опрацьовано: наказ про затвердження вступного інструктажу та розробку інструкцій; наказ про затвердження інструкцій з охорони праці;  журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці; навчання посадових осіб з питань охорони праці; наказ про звільнення від проходження повторних інструктажів з питань охорони праці; наказ про затвердження Переліку робіт з підвищеною небезпекою; наказ про організацію безпечної роботи та призначення відповідальних осіб за стан охорони праці; акт прийому-передачі транспортного засобу; Накази виробничої необхідності; посвідчення тракториста-машиніста; Договір про виконання робіт/надання послуг; журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці; інструкції з охорони праці; маршрути руху автотранспорту по території Кролевецької дільниці; дорожній лист трактора.
За наслідками перевірки виявлено порушення, а саме, у ТОВ «Райз Північ», Путивльське відділення, інженером з охорони праці ОСОБА_8 не було проведено вступний інструктаж з ОСОБА_2 , який виконував роботи по договору №8 (ЦПД) від 03.09.2018 про виконання робіт з охорони кукурудзи на полях, що є порушенням вимог п.6.3 НІІАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не наведено належних обґрунтувань, що саме невиявлені позивачем порушення призвели до раптового впливу на працівника ОСОБА_2 небезпечного виробничого фактору чи середовища, а також, що саме встановлені дисциплінарною комісією порушення спричинили настання нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 12.10.2018 з ОСОБА_2 .
Колегія суддів зазначає, доводи відповідача про незабезпечення якісного здійснення державного нагляду та контролю за додержанням на ТОВ «Райз Північ» законодавства про охорону праці є оцінюючим поняттям, а відтак застосування такого терміну надає широкий простір для суб`єктивного відношення до державного службовця та створює ситуацію правової невизначеності, що в силу приписів ст. 19 Конституції України є неприпустимим.
Крім того, згідно положень частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Натомість, у направленні для проведення позапланової перевірки № 0524/763 від 29.10.2018 були відсутні конкретні питання, які підлягали перевірці позивачем.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про порушення відповідачем при вирішенні питання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, принципу правової визначеності, що є самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного розпорядження відповідача.
Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України, встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРта вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.
На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі оскаржуваного наказу.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі “Ґарсія Руіз проти Іспанії” (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317130720, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі № 480/2442/19 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким   позов задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати наказ № 204-ОС від 21.05.2019р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.  

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  13.07.2020 року