ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2020 р.           Справа№ 911/949/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мартюк  А.І.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Алданової  С.О. 

при секретарі          Гуцал О.В.
за участю представників
від позивача: Кучерявий Д.В. (довіреність №54 від 26.02.20)
від відповідача: Шараєвська В.П. (статут №б/н від 19.09.2018)

розглянувши у відкритому судовому 
засіданні апеляційну
скаргу          Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче           підприємство "БілоцерківМАЗ" 
на ухвалу          Господарського суду Київської області від 30.04.2020р.
у справі          № 911/949/20 (суддя Колесник Р.М.) 
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова 
                    компанія "Інвестохіллс Веста" 
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-
                    виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" 
про                    стягнення 6 500 595,73 доларів США та 156 770 165 гривень

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" про стягнення суми відповідальності за невиконання грошових зобов`язань та заборгованості зі сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, які отримані за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL за період з 27.01.2009 по 13.04.2020 в загальному розмірі 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" укладено Генеральний кредитний договір від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, згідно якого останньому надано кредитні кошти. Однак, відповідач, станом на день звернення до суду з позовом, кредитні кошти не повернув, в зв`язку з чим у відповідача існують зобов`язання по сплаті заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4321118,24 доларів США та 100429019,45 гривень, та зобов`язання по сплаті заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 145117,60 доларів США та 727959,97 гривень.
28.04.2020 до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 дол. США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, готова продукція, продукція незавершеного будівництва, обладнання;
- накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 дол. США та 156770165,57 гривень, або еквівалент вказаних сум у будь-яких інших іноземних валютах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали;
- заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно нерухомого майна ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458);
- заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі корпоративних прав ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) відносно будь-яких інших юридичних осіб (часток ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) у статутних капіталах будь-яких інших юридичних осіб).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2020 року у справі №911/949/20 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" від 27.04.2020 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, обладнання. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 30.04.2020 року у справі № 911/949/20, якою вжито заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, обладнання - скасувати.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Алданова С.О.
21.05.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (апеляційної скарги), в якій просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії ухвали Господарського суду Київської області від 30.04.2020 року у справі № 911/949/20 про забезпечення позову, встановивши заборону позивачу, третім особам, в тому числі та однак не виключно приватному виконавцю Бережному В.П. вчиняти будь-які дії відносно будь-якого майна відповідача в тому числі та однак не виключно грошових коштів на рахунок апелянта.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020р. у справі № 911/949/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.04.2020 року у справі №911/949/20 та призначено справу до розгляду за апеляційною скаргою на 01.07.2020 р. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" про вжиття заходів забезпечення позову (апеляційної скарги) у вигляді зупинення дії ухвали Господарського суду Київської області від 30.04.2020 року у справі № 911/949/20 про забезпечення позову, встановивши заборону позивачу, третім особам, в тому числі та однак не виключно приватному виконавцю Бережному В.П. вчиняти будь-які дії відносно будь-якого майна відповідача в тому числі та однак не виключно грошових коштів на рахунок апелянта відмовлено.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити. 
Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне. 
28.04.2020 до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", маючи невиконані зобов`язання за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, вживає заходів щодо приховування належних йому активів, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги кредитора за кредитним договором, зокрема відчужує на користь, підконтрольних власникам ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", юридичних осіб ліквідне нерухоме майно.
На думку заявника, вчинені правочини щодо відчуження ліквідних активів боржника є фіктивними та укладені з метою уникнення звернення стягнення на майно, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду по цій справі, яке ухвалене на користь нового кредитора за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".
Так, заявник зазначає, що після набуття останнім права вимоги за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" здійснило дії щодо відчуження частини власного нерухомого майна на користь підконтрольних власникам боржника юридичних осіб. А саме згідно рішення, № 5 від 11.02.2020, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Херсоніндустріалпарк", єдиним учасником якого є ОСОБА_1 , який є одночасно керівником та засновником ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", до статутного капіталу ТОВ "Херсоніндустріалпарк" внесено активи ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", зокрема нерухоме майно.
Також рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Херсоніндустріалпарк" від 14.02.2020 № 6 було затверджено перелік нерухомого майна, як вклад ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" до статутного капіталу ТОВ "Херсоніндустріалпарк", узгоджено його оціночну вартість та прийнято ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" до складу учасників ТОВ "Херсоніндустріалпарк". Цим же рішенням до складу учасників товариства було прийнято ОСОБА_2 , яка є одним із засновників ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", із грошовим внеском до статутного капіталу в розмірі 30000000,00 гривень.
Заявник також посилається на те, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.03.2012 у справі № 42/1166 про банкрутство ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" встановлено, що зобов`язання ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 залишаються не виконаними, а тому 22.11.2010 ПАТ "Банк Форум" правомірно звернулося із відповідними вимогами до солідарного боржника за кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ "Херсонський машинобудівний завод".
Поряд із тим, поручителем за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ "Херсонський машинобудівний завод", який був власником нерухомого майна за адресою: м. Херсон, вул. Тираспольська, 1 загальною площею 221084,5 кв. м., до порушення справи про банкрутство, було проведено відчуження майнового комплексу, а саме на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.01.2008, ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" відчужило на користь ТОВ "Торг-Трейд" все власне нерухоме майно.
Заявник зазначає, що учасниками як ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" так і ТОВ "Торг-Трейд" були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є також співзасновниками ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ".
В зв`язку з вище викладеним, на думку заявника, існує реальна ймовірність наступного відчуження ліквідних активів ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" на користь, підконтрольних власникам боржника, інших юридичних осіб, що не є учасниками цієї справи, що може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, адже відсутність арешту таких активів може призвести до постійної зміни їх власників, що в решті призведе до невиконання судового рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" про забезпечення позову, враховуючи наступне. 
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушеного права позивача внаслідок невиконання ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» взятих на себе зобов`язань за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-КL щодо повернення ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» наданих банком кредитних коштів, що стало підставою для додаткового нарахування відсотків за час фактичного користування цими коштами.
Таким чином, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та вважає за необхідне задовольнити її шляхом накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренар Груп", яке знаходиться в нежитлових приміщеннях за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 50 (літери "А" - приміщення першого поверху (групи приміщень №1 та групи приміщень №9); літери "Є" - приміщення другого поверху (групи приміщень №1), згідно переліку.
Аналізуючи вказане, колегія суддів зазначає про те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
На переконання суду, ймовірність подальшого відчуження майна на користь інших осіб або в статутний капітал інших підприємств, що не є учасниками цієї справи може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову на користь заявника, адже відсутність арешту та заборони відчуження майна належного відповідачу може призвести до постійної зміни власників майна, що в решті істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Судом враховано характер правовідносин, які склалися між сторонами, майновий характер спору, суттєвий розмір позовних вимог, а тому на переконання суду невжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, в межах суми позову, може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок відчуження належного відповідачеві на праві власності майна, за рахунок якого, у разі відсутності у нього достатніх коштів, може бути виконано рішення суду.
Одночасно колегія суддів зазначає, що вчинені заходи забезпечення позову не перешкоджають здійснення господарської діяльності відповідача, оскільки рух коштів на рахунках не обмежено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, що розміщенні на банківських рахунках ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" в межах суми позову, оскільки накладення арешту на грошові кошти на суму 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, може призвести до фактичного блокування господарської діяльності товариства.
Щодо вимог про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно нерухомого майна ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" та заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі корпоративних прав ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" відносно будь-яких інших юридичних осіб (часток ТОВ Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" у статутних капіталах будь-яких інших юридичних осіб), колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в цій частині, оскільки задоволення заяви в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, фактично охоплює та унеможливлює здійснення можливих дій щодо реєстрації (перереєстрації) прав на відповідне майно у відповідних реєстрах. 
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.  74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Київської області від 30.04.2020р. у справі № 911/949/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 30.04.2020р. у справі № 911/949/20 без змін.
2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ". 
3. Матеріали справи № 911/949/20 повернути до Господарського суду Київської області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений 07.07.2020р.

Головуючий суддя                                                            А.І. Мартюк 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                С.О. Алданова