УХВАЛА

27 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.003941
адміністративне провадження № К/9901/20902/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі              № 1.380.2019.003941 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Гетьман" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

           19.08.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020, яка була подана безпосередньо до суду цього ж числа.
          Згідно із частиною першою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          У зв`язку з пропуском зазначеного процесуального строку, скаржник звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про його поновлення, в якому наголосив та тому, що податковий орган в межах строку встановленого Законом вже звертався до суду касаційної інстанції з даною касаційною скаргою, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.04.2020, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, вона була повернута скаржнику.
          Також, податковим органом в обгрунтування клопотання вказано, що контролюючий орган отримав повне судове рішення суду апеляційної інстанцї 12.03.2020 проте, фактичні докази в підтвердження даного факту відсутні.
          Щодо доводів скаржника на його право на повторне звернення з касаційною скаргою, яка була йому повернута на підставі статті 169 КАС України, то Суд звертає його увагу на те, що таке право не є абсолютним, так як воно призводить до порушення принципу правового визначення. 
          Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          Згідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
          Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
          Перевіркою змісту поданої касаційної скарги встановлено, що у ній формально наведено підставу касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
          В обгрунтування вказаної підстави, податковий орган просить суд касаційної інстанції зробити переоцінку доказам, які в повній мірі на думку відповідача не були враховані судами попередніх інстанцій. 
          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
          Враховуючи те, що касаційна скарга не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
          Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі № 1.380.2019.003941 - повернути.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.  

Суддя	В.П. Юрченко