ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 444/2445/16-а
адміністративне провадження № К/9901/35143/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від           10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: у складі колегії суддів: Кухтея Р.В., Яворського І.О., Іщук Л.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Рава-Руської міської ради Зінька Миколи Любомировича про скасування рішення, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом      до голови Рава-Руської міської ради Зінька М . Л. (надалі по тексту - відповідач), в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Рава-Руської міської ради № 68 від 17.10.2016 в частині    зупинення набрання чинності рішення № 61 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ".      
Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 15 березня          2017 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Рава-Руської міської ради № 68 від 17.10.2016 «Про зупинення рішень XIII-ї сесії Рава-Руської міської ради VII-го демократичного скликання від 12.10.2016 року» в частині зупинення набрання чинності рішення № 61 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 ».
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня             2017 року постанову Жовківського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року по справі № 444/2445/16-а - скасовано та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Голови Рава-Руської міської ради Зінька Миколи Любомировича про скасування рішення - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що спірне розпорядження міського голови Рава-Руської міської ради Зінька М.Л. прийняте без обгрунтуваних зауважень, на підставі яких зупинено рішення міської ради № 65 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 ОСОБА_4 », а тому є протиправним.
У поданому відзиві відповідач просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що 09 липня 2014 року Рава-Руська міська рада ухвалила рішення № 8 «Про затвердження детального плану території кварталу індивідуальної житлової забудови по АДРЕСА_2», також 09 липня 2014 року Рава-Руська міська рада ухвалила рішення № 18 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0, 08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 ».
Дані рішення органу місцевого самоврядування не скасовані, набрали чинності, а тому є обов`язкові для виконання.
24 грудня 2014 року ТзОВ «Рава-зем сервіс» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , згідно з договором № 78-14 від 21.07.2014 р.
22 травня 2015 року Рава-Руська міська рада ухвалила рішення № 17 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведенні земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 та передачі її у власність ОСОБА_1 ».
Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 11.01.2016 скасовано рішення Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області від 22.05.2015 № 17    «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 та передачі її у власність ОСОБА_1 ».
Разом з тим, 12 жовтня 2016 року Рава-Руська міська рада ухвалила рішення № 61 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 ».
17 жовтня 2016 року голова Рава-Руської міської ради Зінько М.Л. виніс розпорядження № 68 «Про зупинення рішень ХІІІ-ї сесії Рава- Руської міської ради VII-го демократичного скликання від 12.10.2016».
31 жовтня 2016 року Рава-Руська міська рада повторно розглядала питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 », і повторно ухвалила рішення про затвердження проекту землеустрою. Однак, за таке рішення проголосувало 17 депутатів, при загальній чисельності Рава-Руської міської ради - 26 депутатів.
Отже, Рава-Руська міська рада не змогла подолати «вето» міського голови, а тому рішення № 61 від 12.10.2016 не набрало чинності.
Не погоджуючись з розпорядженням голови Рава-Руської міської ради Зінька М.Л. №68 «Про зупинення рішень ХІІІ-ї сесії Рава-Руської міської ради VII-го демократичного скликання від 12.10.2016», позивач звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що      відповідачем не подано доказів щодо правомірності винесення розпорядження голови Рава-Руської міської ради № 68 від 17.10.2016 в частині зупинення набрання чинності рішення № 61 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Рава-Руська по АДРЕСА_3 ОСОБА_1 », оскільки зупиняючи рішення XIII-ї сесії Рава-Руської      міської ради VІІ-го    демократичного скликання від 12.10.2016, міський голова в спірному розпорядженні не зазначив які саме зауваження слугували підставою для його прийняття, а вказав у пункті 2 розпорядження на майбутнє винести на повторний розгляд Рава-Руської міської ради вище перелічені рішення із обґрунтуванням зауважень. Таким чином, на думку суду першої інстанції, зупинення рішення ХІІІ-ї сесії Рава-Руської міської ради VІІ-го демократичного скликання від 12.10.2016 спірним розпорядженням є необґрунтованим, зокрема таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зупинення рішення ради здійснюється розпорядженням голови ради про зупинення відповідного рішення. Право голови зупинити рішення ради передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування». Цей нормативний акт та будь-які інші нормативні акти не містять приписів про обмеження повноважень голови ради видавати розпорядження про зупинення рішення ради та не містять приписів про обов`язок голови ради у відповідному розпорядженні обґрунтовувати зауваження до рішення. Тобто, судом апеляційної інстанції вказано, що зупинення рішення ради належить до виключної компетенції голови ради і відбувається у межах закону на його власний розсуд без необхідності будь-яких обґрунтувань права вето, але у випадку застосування такого права голова ради зобов`язаний внести ветоване рішення на повторний розгляд ради із обґрунтуванням зауважень, що і було зроблено відповідачем у даному випадку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає наступне.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України      органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Повноваження міського голови визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зокрема, пунктом 1, 8, 20 частини четвертої цієї статті визначено, що сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції      та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, видає розпорядження у межах своїх повноважень, тощо.
Повноваження міської ради визначені у статтях 25, 26    цього Закону. Зокрема, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, перелік вказаних питань міститься в ст. 26 Закону.
Відповідно до п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України    «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Частиною 14    статті 46 цього Закону    визначено, що не пізніш як на другій сесії затверджується Регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради.
Згідно з ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»    рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути    зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.
Аналіз зазначеної вище статті дає підстави для висновку, що голова сільської, селищної, міської ради може свої розпорядженням зупиняти рішення ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття та вносити їх на повторний розгляд відповідної ради, який має бути проведений     у двотижневий строк.
Разом з тим, норми даної статті не містять прямого зобов`язання щодо одночасного внесення на повторний розгляд ради відповідного рішення, а лише встановлюють двотижневий строк, в межах якого воно має бути переглянуте разом із зауваженнями голови ради.
Судами встановлено, що 31.10.2016 Рава-Руська міська рада повторно розглядала питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в місті Рава-Руська по АДРЕСА_2, ОСОБА_1 », за результатами чого повторно ухвалила рішення про затвердження проекту землеустрою. Однак, за таке рішення проголосувало 17 депутатів, при загальній чисельності Рава-Руської міської ради - 26. Отже, Рава-Руська міська рада не змогла подолати «вето» міського голови, а тому рішення № 65 від 12.10.2016 не набрало чинності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржуваним розпорядженням міського не порушено вимоги ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки розпорядженням від 17.10.2016 на виконання до п. 4 ст. 59, п. 8 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», дане питання було внесено на порядок денний позачергової сесії, а саме рішення переглянуте радою 31.10.2016 року, тобто, в межах встановленого ст.    59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»      строку.
Стосовно зауважень міського голови, колегія суддів зазначає, що право накладати вето на рішення відповідної ради належить до дискреційних повноважень голови цієї ради, яке, в подальшому, може бути подолане самою радою. Таким чином, суд не вправі надавати оцінку підставам для накладення такого вето, викладеним у зауваженнях голови ради.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 813/5033/17.
Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                     А.І. Рибачук

                                                                                                              Л.В. Тацій