ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2020 р.           Справа№ 911/1159/14
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Грека  Б.М.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Копитової  О.С. 

перевіривши матеріали апеляційної скарги 	 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» (не сторона у справі)	
на ухвалу 	Господарського суду Київської області від 24.06.2020	
у справі	№911/1159/14	
за заявою	Товариства з обмеженою відповідальністю «Расалес»	
до	Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольвіта»	
про  	банкрутство	

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2020 у справі №911/1159/14, зокрема, судом першої інстанції вжито заходів до забезпечення вимог кредиторів ТОВ «Ольвита», накладено арешт на майно та встановлено заборону боржнику на розпорядження його нерухомим майном, що є предметом забезпечення вимог (перелік наведено).
Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «КАНТІЄРО» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить замінити кредитора ПАТ «Банк «Київська Русь» правонаступником   - ТОВ «Фінансова компанія «КАНТІЄРО» в межах справи про банкрутство ТОВ «Ольвита» № 911/1159/14.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Копитова О.С., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2020 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «КАНТІЄРО» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2020 у справі №911/1159/14. Призначено розгляд апеляційної скарги на 04.08.2020 о 14 год. 30 хв.
У зв`язку з перебуванням у період з 27.07.2020 по 30.08.2020 судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 №09.1-08/2008/20, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1159/14.
Відповідно до витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.07.2020, справу передано колегії суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» (не сторона у справі) у справі №911/1159/14 до розгляду.
Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на їх адреси місцезнаходження копій ухвали суду, натомість в судове засідання з`явився лише представник ТОВ «ФК «Кантієро», ТОВ «ФК «Екс-Райт» та ТОВ «Ольвита». 
Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 24.06.2020 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Короткий зміст обставин справи.

1.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2020 у справі №911/1159/14, зокрема, судом першої інстанції вжито заходів до забезпечення вимог кредиторів ТОВ «Ольвита», накладено арешт на майно та встановлено заборону боржнику на розпорядження його нерухомим майном, що є предметом забезпечення вимог (перелік наведено).
Так, місцевим господарським судом з власної ініціативи вжито заходи до забезпечення вимог кредиторів ТОВ "Ольвита".
1.1.1. Постановлено накласти арешт на майно та заборонити боржнику розпоряджатись його нерухомим майном, що є, згідно договору іпотеки від 19.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 553, предметом забезпечення вимог за кредитним договором від 15.02.2008 р. № 5714-20/8-1, а саме:
- салатний корпус з вбудованим АПК ІІ-а черга, загал. пл. 3058,4 кв.м.;
- земельну ділянку площею 1,4000 га Кадастровий номер 3220888001:01:006:0019, без згоди суду, який розглядає справу № 911/1159/14 про банкрутство ТОВ "Ольвита".
Крім того, вказаною ухвалою місцевого господарського суду також було вирішено цілий ряд інших питань, викладених в резолютивній частині ухвали
1.2. Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «Кантієро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2020 в частині вжитих за ініціативою суду заходів забезпечення вимог кредиторів.

2. Зміст та обґрунтування ухвали місцевого господарського суду в частині, що оскаржується апелянтом.

2.1. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Банк «Київська Русь» визнано кредитором ТОВ "Ольвита" ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2016  на суму 170 822 924, 12 грн., з яких: 1 218,00 грн. - підлягають задоволенню в першу чергу, 124 704 950, 77 грн. - в четверту чергу, 14 844 803, 35 грн. - в шосту чергу, а 31 271 952 грн. позачергово за рахунок майна ТОВ "Ольвита", що є предметом забезпечення.
2.2. Із зазначених грошових вимог боржника, 127 35 2905, 61 грн. виникли, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Ольвита" своїх зобов`язань, як позичальника за кредитним договором від 15.02.2008 р. № 5714-20/8-1. Крім того, враховуючи, що відповідно до договору іпотеки від 19.02.2008 р., за реєстровим № 553 зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечені майном боржника, грошові вимоги кредитора на суму 31 271 952,00 грн. внесено до реєстру вимог кредиторів окремо, як забезпечені вимоги, що підлягають погашення за рахунок майна ТОВ "Ольвита", що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.
2.3. Відповідно до умов іпотечного договору від 19.02.2008, укладеного між Банком (ПАТ "Банк "Київська Русь") (Іпотекодержатель) та ТОВ "Акротрейд" (Іпотекодавець-1) та ТОВ "Ольвита" (Іпотекодавець-2), іпотекодавець-1 (ТОВ "Акротрейд") та іпотекодавець-2 (ТОВ "Ольвита") передали в іпотеку Іпотекодержателеві (ПАТ "Банк "Київська Русь") належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме:
- Іпотекодавець-1 передає: земельну ділянку, площею 1,4000га, яка належить Іпотекодавцю-1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯД №963989), виданого 16.07.2007 Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №020732300065. Цільове призначення: для розташування і обслуговування об`єктів нерухомості. Кадастровий номер 3220888001:01:006:0019.
- Іпотекодавець-2 передає: об`єкт незавершеного будівництва (салатний корпус готовністю 99%) Право власності на об`єкт незавершеного будівництва (салатний корпус) зареєстровано 23.08.2007 за реєстраційним №19495544 Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №15691515. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №17735886 від 14.02.2008, виданого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер об`єкта незавершеного будівництва 19495544. Вказаний об`єкт незавершеного будівництва розташований на вищезазначеній земельній ділянці, що належить Іпотекодавцеві-1, та переданої Іпотекодавцеві-2 в оренду на підставі договору оренди від 17.07.2007.
2.4. Відповідно до Договору про внесення змін від 23.10.2012 до Договору іпотеки від 19.02.2008 р. зафіксовано у п.2.1.2, що Іпотекодавець-2 (ТОВ "Ольвита") на виконання основного зобов`язання передає в іпотеку майно, що стане власністю Іпотекодавця (ТОВ "Ольвита") в майбутньому, а саме: земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки 1, що має площу 1,4000га, кадастровий номер 3220888001:01:006:0019. Цільове призначення: для розташування і обслуговування об`єктів нерухомості. Предмет іпотеки 2 належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 23.10.2012 зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 23.10.2012 за № 5269879. Після здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, предмет іпотеки 2 залишається предметом іпотеки до повного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором. Загальна узгоджена Сторонами оцінка предмета іпотеки становить 31 271 952 грн. у відповідності до умов Договору іпотеки від 19.02.2008 та Договору про внесення змін до останнього від 23.10.2012.
2.5. Згідно з доводами ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт", ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро" має намір, незважаючи на наявність спору відносно набуття прав вимоги за кредитним договором від 15.02.2008 № 5714-20/8-1 та договором іпотеки від 19.02.2008, задовольнити вимоги за вказаним кредитним договором шляхом набуття прав власності на майно, що є предметом іпотеки, згідно вказаного іпотечного договору, про що ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро" звернулось до розпорядника майна з повідомленням-вимогою (представником ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт" надано копію відповідної вимоги).
2.6. Крім того, ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт" надано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.05.2020 № 210770463 та від 24.06.2020. №213770007, з аналізу яких вбачається, що до реєстру обтяжень внесено зміни про іпотеко держателя майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2008, а саме: з ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт" на ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро".
2.7. Розпорядник майна боржника підтвердив, що йому надійшло від ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро" повідомлення-вимога в порядку ст.ст. 35, 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
2.8. Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства, враховуючи, що станом на сьогодні триває розгляд спору, за результатами якого буде встановлено особу набувача прав вимоги до боржника за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору від 15.02.2008 № 5714-20/8-1 та договору іпотеки від 19.02.2008, укладених між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ "Ольвита", також враховуючи дії ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро", які свідчать про намір набуття у власність майна, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 19.02.2008, незважаючи на наявність вказаного спору між ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт", ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро" та ТОВ "Фінансова Компанія "Ю-Бейс" відносно, зокрема набуття статусу іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки, дійшов висновків про необхідність з власної ініціативи вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів ТОВ "Ольвита", шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном та накладення арешту на майно, що є, згідно договору іпотеки від 19.02.2008 предметом забезпечення вимог за кредитним договором від 15.02.2008 № 5714-20/8-1, а саме:
- салатний корпус з вбудованим АПК ІІ-а черга, загал, пл. 3058,4 кв.м.;
- земельна ділянка площею 1,4000 га кадастровий номер 3220888001:01:006:0019, без згоди суду, який розглядає дану справу № 911/1159/14 про банкрутство ТОВ "Ольвита".

3 Зміст та обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Фінансова Компанія "Кантієро".

3.1. В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2020 в частині вжитих за ініціативою суду заходів забезпечення вимог кредиторів ТОВ "Ольвита".
3.2. Доводи апелянта мотивовані тим, що:
3.2.1. Апелянт є правонаступником ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором №5714-20/8-1 від 15.02.2008, зобов`язання за яким забезпечувались, в тому числі - але не виключно - договором іпотеки від 19.02.2008, в іпотеку за яким було передано нерухоме майно, стосовно якого судом було вжито заходів до забезпечення вимог кредиторів ТОВ "Ольвита". Отже, оскарженою ухвалою суду наразі порушуються права апелянта, як власника цього майна.
3.2.2. Підставою накладення арешту на майно судом визначено обставину надісланого апелянтом повідомлення-вимоги до боржника про виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 15.02.2008 №5714-20/8-1 та заміни в державних реєстрах апелянта іпотеко держателем нерухомого майна. За доводами апелянта, висновок суду щодо необхідності накладення арешту на майно є передчасним та не відповідає обставинам справи і вимогам законодавства.
3.2.3. ПАТ «Банк «Київська Русь» визнано кредитором ТОВ «Ольвита» ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2016. При цьому, як зазначено судом, частина з грошових вимог до боржника виникла у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов`язань, як позичальника, за кредитним договором від 15.02.2008 №5714-20/8-1.
3.2.4. Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечені майном боржника, отже вказані вимоги внесено до реєстру вимог як забезпечені в позачерговому порядку. 
3.2.5. 22.04.2020 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-Бейс» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до ТОВ «Ольвита».
3.2.6. 06.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-Бейс» та апелянтом укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до апелянта перейшло право вимоги до ТОВ «Ольвита».
3.2.7. У зв`язку із набуттям права вимоги до боржника до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про іпотеко держателя за іпотечним договором від 19.02.2008, яким забезпечувались зобов`язання за кредитним договором №5714-20/8-1 від 15.02.2008.
3.2.8. Таким чином, на підставі наведеного, до апелянта перейшли всі права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення щодо боржника - ТОВ «Ольвита».
3.2.9. На час прийняття оскарженого судового рішення кредитором банкрута було саме ТОВ «ФК «Кантієро», а відтак зазначена ухвала безпосередньо впливає на права і інтереси останнього.
3.2.10. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
3.2.11. Суд без жодних об`єктивних обставин наклав арешт на майно, що є предметом іпотеки, іпотеко держателем за яким є ТОВ «ФК «Кантієро».

4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

4.1. Північний апеляційний господарський суд зазначає, що в силу статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України право здійснення забезпечення вимог кредитора у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Отже, господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений процесуального права за клопотанням кредитора вжити заходів забезпечення його вимог у справі про банкрутство шляхом накладення заборони на відчуження майна боржника в ліквідаційній процедурі, виходячи із доводів кредитора та фактичних обставин справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності та пропорційності в силу статей 2, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутство.
4.2. Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.
4.3. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справу про банкрутство.
4.4. Системний аналіз норм Господарського процесуального кодексу України та кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що останнім  визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України.
4.5. Відповідно до частини 1 статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.
Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
4.6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що накладення заборони на відчуження майна, ТОВ «Ольвита» яке обтяжене заставою (іпотекою) банку, є співмірним та адекватним.
4.7. Апеляційний господарський суд враховує, що в провадженні господарського суду є заяви ТОВ "Фінансова компанія "Екс-Райт" щодо одних і тих же вимог та іпотечного майна, що й вимоги ТОВ «ФК «Кантієро».
Північний апеляційний господарський суд зазначає, що місцевим судом вірно враховано та перевірено фактичні обставини справи та надано ним належну правову оцінку.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.
У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що місцевим господарським судом вірно враховано та застосовано норми Закону при прийнятті оскарженої ухвали. 

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2020 по справі №911/1159/14 залишити без змін.
Матеріали справи №911/1159/14 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Грек 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                О.С. Копитова