ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 р.	Справа № 520/9734/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
відповідача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Чернишова К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.01.20 року по справі № 520/9734/18
за позовом         ОСОБА_2      
до       Експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1   
третя особа         Головне управління Держгеокадастру у Харківській області   
про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року заяву  ОСОБА_2  про накладення штрафу - задоволено.
Накладено на експерта державної експертизи землевпорядної документації  ОСОБА_1  штраф у сумі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 коп.
Половину розміру штрафу, що становить 21020 (двадцять  одна тисяча  двадцять) грн. 00 коп. стягнуто з експерта державної експертизи землевпорядної документації  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 .
Половину розміру штрафу, що становить 21020 (двадцять  одна тисяча  двадцять) грн. 00 коп. стягнути з експерта державної експертизи землевпорядної документації  ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України.
Зобов`язано експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 подати у місячний строк з дати прийняття даної ухвали суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі № 520/9734/18 за адміністративним позовом  ОСОБА_2 до експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 р. та винести постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу за невиконання рішення суду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності ухвали суду та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.   
Від третьої особи також надійшов відзив до суду, в якому підтримуючи апеляційну скаргу відповідачаё просить суд її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року адміністративний позов  ОСОБА_2     до експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1,  третя особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області  про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18; зобов`язано експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою      АДРЕСА_1 учаснику АТО  ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від  06.06.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області  залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року по справі № 520/9734/18  залишено без змін.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від  18.09.2019 року заяву  ОСОБА_2   про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено; зобов`язано експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 подати протягом трьох місяців з дати прийняття даної ухвали звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі № 520/9734/18 за адміністративним позовом  ОСОБА_2  до експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії.
Оскільки відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі №520/9734/19 добровільно не виконано, зокрема, звіт у строк встановлений судом до суду подано не було, позивач звернувся до суду з заявою про накладення штрафу.
Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було протиправно не виконано судове рішення, яке набрало законної сили і відповідно не надано звіт про виконання останнього, а тому обґрунтованим є накладення штрафу та встановлення обов`язку по поданню звіту про виконання судового рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено статтею 382 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно  з ч.ч. 2, 3, 4 ст.382 Кодексу за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який може накласти  штраф.
При вирішенні питання про накладення штрафу суд враховує, що приписи процесуального законодавства про накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є  імперативними, а дозволяють суду  діяти  на  власний розсуд в  питанні накладення штрафу.
При цьому, відповідно до вимог ч. 7 ст. 382 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.
Колегія суддів зазначає, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як встановлено із матеріалів справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від  18.09.2019 року вже було встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язано експерта державної експертизи землевпорядної документації  ОСОБА_1 подати протягом трьох місяців з дати прийняття даної ухвали звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі № 520/9734/18.
Проте, у строк встановлений судом експертом державної експертизи землевпорядної документації  ОСОБА_1 звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі №520/9734/19 до суду подано не було.
Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що відповідачем не було виконано судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, крім того за невиконання якого до відповідача вже були застосовані заходи судового контролю шляхом зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно надходження за результатами розгляду проекту землеустрою, поданого через онлайн-сервіси від 27.06.2018 № 5900/2/81-18, від 31.10.2018 № 5900/1/81-18, від 08.11.2018 № 5900/2/81-18, від експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Іванової Г.В. позитивного  висновку про погодження проекту землеустрою від 14.11.2018 № 13126/82-18. Оскільки зазначене не підтверджено жодними належними та допустимими доказами та не свідчить про виконання  відповідачем  обов`язку  щодо подання  до суду  звіту  про виконання судового рішення по справі №520/9734/18.
Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.02.2019 року по справі №520/9734/19, яке набрало законної сили, станом на час розгляду оскаржуваної ухвали виконано не було, суд апеляційної інстанції вважає, що вказане в силу приписів ст. 382 КАС України є достатньою підставою для накладення штрафу у розмірі визначеному ч. 2 ст. 382 КАС України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду.
Колегією суддів враховано, що 06.02.2020 відповідачем повторно розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою      АДРЕСА_1 та складено висновок від 06.02.2020 №97-20-0,23-161/174-20, проте ця обставина не впливає на висновки суду про наявність підстав для накладення штрафу, оскільки станом на час прийняття оскарженої ухвали відповідачем виконано не було, а ч. 7 ст. 382 КАС України встановлено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року по справі № 520/9734/18 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складений  14.09.2020 року