П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/7191/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Слюсарчук Н.Ф.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
30 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 28 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 стю.122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2651553 від 08.06.2020, винесеної сержантом ОСОБА_2 .
Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 28 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалося, ОСОБА_1 не повідомлено про права та обов`язки, не заслухано його пояснень та не ознайомлено з доказами. Також апелянт стверджує, що фото та відеозапис з приладу Trucam не є належним доказом, оскільки час фіксації не відповідає часу, зазначеному в постанові,  фотознімок сформований з невідомого джерела та містить відомості іноземною мовою, прізвище на фотознімку не відповідає прізвищу поліцейського, який виніс оскаржувану постанову. Крім того, в п.9 оскаржуваної постанови не зазначено посилання на фото- та відеодокази правопорушення.
Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАМ № 2651553 від 08.06.2020 року, винесеної сержантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області Туровським В. О., 08.06.2020 о 05:40 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Чоп у населеному пункті с. Березівка, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год., чим порушив п.12.4ПДР України, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam ТС 000780. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Вважаючи вказану вище постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують вчинення позивачем правопорушення,  передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
П.1.10 ПДР передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.
Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в якості доказу перевищення позивачем дозволеної законом швидкості відповідач долучив до апеляційної скарги фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000780 (а.с.19), та відеозапис, здійснений на вказаний прилад (а.с.48).
Згідно з долученими відповідачем письмовими доказами лазерний вимірювач швидкості TruCam (серійний номер ТС000780 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012 (а.с.23). На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний "TruCam"", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки з номером УЗ 197-12.
Проведення повірки вказаного приладу передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17953 (а.с.22), виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 24.12.2019 та чинного до 24.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000780, є придатним до застосування.
Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 №ТС000780 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. 
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації (а.с.24).
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Отже, фотознімок та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000780 (а.с.19, 48), є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_1 перевищив дозволену законом швидкість більше ніж на 50 км/год і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.
Крім того, на фотознімку, здійсненому сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000780 (а.с.19) зазначено місце вчинення правопорушення - а/д Київ-Чоп, 158 км та його географічні координати.
Згідно з даними з інтернет-сервісу Google Maps точка за координатами широта: 50°18'56.74"N, довгота: 28°25'49.71"E знаходиться на автодорозі М-06 в межах населеного пункту с.Березівка Житомирської обл.
Крім того, разом з відзивом на позовну заяву відповідач долучив лист Служби автомобільних доріг у Житомирській області №05-03/87 від 14.01.2020 щодо розміщення дорожніх знаків (а.с.34-35) фотознімки ділянки а/д Київ-Чоп (а.с.48), на яких зафіксовано розміщення на 156 км вказаної автодороги, тобто за 2 км від місця фіксації правопорушення, дорожнього знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів, а також знаку 5.45 "Початок населеного пункту", який містить найменування населеного пункту "Березівка" та повідомляє про початок забудови населеного пункту,  в якому діють вимоги ПДР, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Таким чином, інформація з фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000780 підтверджує перевищення позивачем швидкості, а географічні координати та фотознімки ділянки а/д Київ-Чоп дозволяють встановити, що правопорушення зафіксоване в межах населеного пункту, позначеного знаком 5.45.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність в оскаржуваній постанові посилань на фото та відеозаписи, здійснені приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000780, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.2-3 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З матеріалів справи судом встановлено, що в п.6 постанови серії ЕАМ №2651553 від 08.06.2020 "Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення" (а.с.8) зазначено, що вимірювання швидкості проводилося приладом TruCam ТС000780.
Отже, оскаржувана постанова відповідно до вимог ч.3 ст.283 КУпАП містить зазначення приладу, на який здійснювалася фіксація правопорушення, тому фотознімок та відеозапис, здійснені приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000780, є допустимими доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого  ч.3 ст.122 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в п.9 оскаржуваної постанови посилання на фото- та відеодокази правопорушення є необґрунтованими.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що фотознімок з приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000780 (а.с.19), долучений до матеріалів справи, не є достовірним доказом, оскільки на ньому зазначено прізвище " ОСОБА_3 ", а оскаржувана постанова винесена сержантом   ОСОБА_2 .
Згідно з розстановкою сил та засобів роти №4 батальйону УПП в Житомирській області з 20:00 год 07.06.2020 до 08:00 год 08.06.2020 (а.с.21) на момент фіксації правопорушення та складення оскаржуваної постанови поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в складі одного екіпажу здійснювали чергування на а/д М-06. 
Відповідно до витягу з журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них (а.с.20) 07.06.2020 прилад з серійним номером ТС000780 виданий ОСОБА_4 .
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначення на фотознімку з приладу TruCam LTІ 20/20 №ТС000780 прізвища поліцейського, який був в складі екіпажу патрульної поліції разом з поліцейським, що безпосередньо виніс оскаржувану постанову, не спростовує правомірності фіксації правопорушення та не може бути підставою для відхилення вказаного доказу.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що на фотознімку та відеозаписі з приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000780 зображений не його автомобіль, оскільки фіксація здійснена 08.06.2020 о 05:25:06 год в той час як позивач рухався на своєму автомобілі  08.06.2020 о 05:35:28 год, що підтверджується оскаржуваною постановою.
З матеріалів справи судом встановлено, що на фотознімку та відеозаписі з приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000780 08.06.2020 о 05:25:06 год зафіксовано рух автомобіля марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 117 км/год.
З доводів позовної заяви та апеляційної скарги судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує факту, що йому належить автомобіль моделі «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , однак зазначає про те, що вказана модель автомобіля є поширеною в Україні, а виготовлення ідентичних номерів не заборонено законодавством України
Згідно з п.п.12-13 Порядку замовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.03.2016  № 174 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року № 1058) за одним транспортним засобом може бути закріплено лише один комплект індивідуальних номерних знаків.
Використання індивідуальних номерних знаків на транспортних засобах без відповідного оформлення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС забороняється.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що на наданих відповідачем зазначено автомобіль, який належить іншій собі, є безпідставними.
При цьому зазначення в постанові серії ЕАМ №2651553 від 08.06.2020 часу, що на десять хвилин відрізняється від часу фіксації правопорушення, вказаному на відеозаписі  з приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000780, не спростовує факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Оцінюючи доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.
Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.
При цьому можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, надання пояснень та подання доказів на спростування наявності складу правопорушення передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.
Водночас, позивач не надав доказів, які спростовують факт перевищення ним швидкості в межах населеного пункту, або підтверджують доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не заслухав пояснень позивача та не ознайомив його з доказами вчинення правопорушення.
Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 28 липня 2020 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 28 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Постанова суду складена в повному обсязі  30 вересня 2020 року.
          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.