ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 р.	Справа № 520/13750/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року (суддя Тітов О.М.; м. Харків) по справі № 520/13750/19
за позовом  Національного фармацевтичного університету     
до  Головного управління ДПС у Харківській області                         
про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Національний фармацевтичний університет (далі також - позивач, НФУ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2019 року № 0152995704.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові накладні, які за доводами контролюючого органу зареєстровані несвоєчасно, не надавались отримувачам (покупцям) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування податком на додану вартість або які оподатковуються за нульовою ставкою, а відтак, порушення граничних строків їх реєстрації в силу вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій. 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем подано відзив на позов в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до абз. 4 п. 201.10  ст.201 ПК України податкові накладні, що не надаються покупцю підлягають реєстрації в ЄРПН, у разі реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН поза межами встановлених строків настає відповідальність передбачена п. 120-1.1 ст.120 ПК України, яка не звільняє від відповідальності платників податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що не надаються покупцю. У зв`язку із встановленням контролюючим органом порушень Національного фармацевтичного університету граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року адміністративний позов Національного фармацевтичного університету - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.09.2019 року №0152995704.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704, вул. Пушкінська, буд.46, м.        Харків, 61057) на користь Національного фармацевтичного університету (вул. Пушкінська, 53,Харків, 61002, код ЄДРПОУ 02010936) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: пп. "б" п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову НФУ відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю. Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України, визначено випадки складання зведених податкових накладних та встановлено обов`язок платника податків скласти таку податкову накладну не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному Реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації. Пунктом 11 Порядку № 1307 визначено особливості складання зведених податкових накладних, зокрема, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України. При цьому пунктом 3 Порядку № 1307 визначено, що усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації. Порушення такого строку становить, з урахуванням встановлених обставин справи, склад правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України. Наведені положення Порядку повністю узгоджуються з вимогами п. 198.5 ст.198 ПК України, оскільки вони встановлюють обов`язок реєстрації платником податку зведеної податкової накладної щодо товарів/послуг, необоротних активів, які в о дальшому призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України, а не щодо самих операцій, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України. Тобто, до таких товарів/послуг, необоротних активів включаються й товари/послуги, необоротні активи, що відлягають оподаткуванню податком на додану вартість. З цих підстав відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що зведені податкові накладні складенні з метою врахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України та податкові накладні складені для операцій відповідно до яких податкові накладні які не надаються отримувачу (покупцю) звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою відповідно до статті 197 ПК України є тотожними поняттями.
Розгляд справи проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, та в порядку ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Національного фармацевтичного університету з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2017 року, за результатами якої складено акт перевірки від 05.08.2019 року №2592/20-40-57-05-18/02010936.
За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення Національним фармацевтичним університетом граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена абзацом другим пункту 120-1.1 ст.120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України.
19.08.2019 року на адресу університету надійшов лист від 15.08.2019 за №40336/10/20-40-57-05-26 про надання інформації, щодо внесення змін до акту камеральної перевірки від 05.08.2019 №2592/20-40-57-05-18/02010936.
За результатами вказаної перевірки Київське управління ГУ ДФС у Харківській області дійшло висновку про наявність у діях Національного фармацевтичного університету порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме що платник податків не зареєстрував податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН протягом 15-ти днів, чим порушено абз.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Не погодившись з позицією, наведеною ГУ ДФС у Харківській області у Акті камеральної перевірки від 05.08.2019 року №2592/20-40-57-05-18/02010936, Національним фармацевтичним університетом було подано відповідне заперечення від 27.08.2019 року.
За результатом розгляду заперечень до Акту камеральної перевірки від 05.08.2019 №2592/20-40-57-05-18/02010936 ГУ ДФС у Харківській області відповідний акт залишено без змін.
На підставі висновків акту камеральної перевірки від 05.08.2019 №2592/20-40-57-05-18/02010936, Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення за № 0152995704 від  06.09.2019 року.
17.09.2019 НФУ подано скаргу до Державної податкової служби України за №1777/20. За результатами розгляду скарги ДПС України рішенням від 13.11.2019 року за № 9282/6/99-00-08-05-05 було залишено скаргу без задоволення.
Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчиняв всі дії відповідно до податкового законодавства з реєстрації податкових накладних, в тому числі №308, 309 у встановлений чинним законодавством термін.           Натомість, підставою для неприйняття податкових накладних позивача в електронному вигляді та відмови в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних стали причини, які не відповідали волі позивача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1  статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.                        
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 04.09.2018 року справа №816/1488/17.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема, « 04» - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Отже, положеннями Порядку №1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.
Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України визначено випадки складання зведених податкових накладних та встановлено обов`язок платника податків скласти таку податкову накладну не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1307 визначено особливості складання зведених податкових накладних, зокрема, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. При цьому пунктом 3 Порядку № 1307 визначено, що усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.
Відтак, факт складання зведеної податкової накладної впливає на строк її складання і жодним чином не впливає на строк її реєстрації, визначений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Порушення такого строку становить, з урахуванням встановлених обставин справи, склад правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17 та у постанові від  11 грудня 2018 року у справі № 807/68/18, на яку посилаються сторони.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України  податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Разом з тим, як встановлено судом, Національним фармацевтичним університетом вжито вичерпних заходів з метою додержання вимог законодавства щодо термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, відповідно до Повідомлення про отримання звітності від 15.02.2017 податкова накладна за № 308 від 31.01.2017 року (j1201008) надійшла до центрального рівня Державної податкової служби України 15.02.2017 року в 12:54:27.
Також згідно з Повідомленням про отримання звітності від 15.02.2017 податкова накладна за №309 від 31.01.2017 року (j1201008) надійшла до центрального рівня Державної податкової служби України 15.02.2017 року в 12:56:52.
Таким чином, вимоги щодо дотримання граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Національним фармацевтичним університетом виконано. 
15.02.2017 Університетом було направлено на реєстрацію у ЄРПН 36 податкових накладних. 16.02.17 бухгалтерською службою Університету було зроблено витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 327825, з якого вбачається, що 34 податкові накладні пройшли реєстрацію, а 2 зведені податкові накладні за № 308 та № 309 реєстрацію не пройшли.
На дві податкові накладні № 308 та № 309 надійшли - квитанції №1 про неприйняття податкових накладних, які були датовані -15.02.2017.
У зазначених податкових накладних було виявлено помилку, а саме зазначено, що ДПІ ("2038") не здійснює адміністрування податку на додану вартість/акцизного податку для даного платника податку.
З метою недопущення отримання збитків державним бюджетом України, Університет був змушений провести перереєстрацію відповідних податкових накладних з причин, що не залежали від дій Університету, у зв`язку з чим, Національним фармацевтичним університетом було повторно спрямовано податкову накладну за № 308, № 309 від 31.01.2017 року до центрального рівня Державної податкової служби України.
16.02.2017 року податкові накладні за № 308, 309 від 31.01.2017 доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України та прийнято без зауважень.
Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неможливість реєстрації податкових накладних зумовлена причинами незалежними від позивача як платника податків, який своєчасно вжив заходів задля виконання своїх податкових обов`язків із реєстрації податкових накладних, а також для усунення причин, що спричинили неможливість реєстрації податкових накладних, що свідчить про відсутність вини позивача у порушенні строків реєстрації податкових накладних і, як наслідок, про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій на підставі п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.
Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. Аргументи відповідача про те, що сам факт несвоєчасної реєстрації податкової накладної є безумовною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі п.1201.1 ст.1201 Податкового кодексу України, не узгоджуються з положеннями податкового законодавство, оскільки, як зазначено вище, несвоєчасна реєстрація податкових накладних є податковим правопорушенням, відповідальність за яке може мати місце лише за наявності вини платника податків.
Саме такі висновки у справі щодо подібних правовідносин викладено Верховним Судом у постанові від 14.02.2019 у справі №809/1040/17 та враховано судом при розгляді даної справи.
Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.09.2019 року № 0152995704.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.09.2019 року №0152995704.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року по справі № 520/13750/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Відповідно до ч. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  20.07.2020 року