П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/555/20	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойко А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) про визнання протиправним лист-відмову про повернення коштів, що були помилково зараховані до бюджету, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Відділ), у якому просила:
- визнати протиправною лист-відмову №7164/4 від 06 лютого 2020 Відділу у підготовці подання до територіального органу Державної казначейської служби України про повернення коштів, що були помилково зараховані до бюджету при виконанні постанови головного державного виконавця Відділу Колпакова В.О. від 27 березня 2019 року, винесеної у виконавчому провадженні №50532908 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 305247,23 грн.;
- зобов`язати Відділ підготувати подання до територіального органу Державної казначейської служби України про повернення коштів, що були помилково зараховані до бюджету при виконанні постанови головного державного виконавця Відділу Колпакова В.О. від 27 березня 2019 року, винесеної у виконавчому провадженні №50532908 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 305247,23 грн.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2016 року головним державним виконавцем Відділу Колпаковим В.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50532908 щодо примусового виконання виконавчого листа №667/10153/14-ц від 27 березня 2015 року, а 27 березня 2019 року прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому проваджені ВП№50532908, згідно якої сума виконавчого збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , становить 304633,23 грн.
Також, 27 березня 2019 головним державним виконавцем Відділу Колпаковим В.О. прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення до постанови про стягнення виконавчого збору в частині зазначення суми стягнення, а саме: замість помилкової « 304633,23 грн.» вважати вірним « 542154,26 грн.».
26 березня 2019 року ОСОБА_1 було сплачено суму виконавчого збору на користь держави за виконавчим листом 667/10153/14-ц від 27 березня 2015 у розмірі 147247,23 грн. та 158000,00 грн..
Разом з тим, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі №540/1187/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року, була визнана протиправною та скасована постанова головного державного виконавця Відділу Колпакова В.О. від 27 березня 2019 року, винесена в виконавчому провадженні №50532908, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору; визнана протиправною та скасована постанова головного державного виконавця Відділу Колпакова В.О. від 27 травня 2019 року, винесена в виконавчому провадженні № 50532908, про виправлення помилки у процесуальному документі.
15 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу із заявою, в якій просила підготувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету на загальну суму 304633,23 грн..
Листом від 06 лютого 2020 року №7164/4 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомило позивачку, що ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження по справі №540/1187/19 від 23 січня 2020 року за скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення її заяви.
Відмова відповідача у вчинені дій щодо повернення коштів, сплачених в якості виконавчого збору, і стала підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із скасуванням постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, сплачена позивачкою сума виконавчого збору підлягає поверненню, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у підготовці подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету. 
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон).
Згідно ст.27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Положеннями статті 40 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем Відділу Колпаковим В.О. було винесено постанови про стягнення виконавчого збору (від 27 березня 2019 року) та про виправлення помилки у процесуальному документі (від 27 травня 2019 року), які рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі №540/1187/19 визнані протиправними та скасовані.
При цьому, згідно наявних в матеріалах справи квитанцій від 26 березня 2019 року №0.0.1308543784.1 та №0.0.1308530645.1, позивачкою було сплачено на розрахунковий рахунок ГТУЮ у Херсонській області суми виконавчого збору в межах виконавчого провадження ВП 50532908 в розмірі 147247,23 грн. та 158000,00 грн. відповідно, з зазначенням платежу «ВП 50532908 сплата виконавчого збору на користь держави».
Зазначений факт оплати та зарахування на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №667/10153/14-ц, виданого 27 березня 2015 року, підтверджено розпорядженням №50532908, випискою від 26 березня 2019 року, долученими відповідачем до матеріалів справи та не заперечується відповідачем.
Положеннями п.2 Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226, визначено, що Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі).
Відповідно до п.5 Порядку повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України з питань повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або ідентифікаційного номера за ДРФО (за наявності), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Державного казначейства України, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або ідентифікаційного номера за ДРФО (за наявності), суми платежу, що підлягає поверненню, способу перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів або готівкою шляхом оформлення чека чи поштовим переказом на адресу, визначену в цій заяві.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про повернення коштів, в якій просила підготувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів на загальну суму 304633,23 грн.
Однак, листом від 06 лютого 2020 року №7164/4 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомило позивачку, що ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження по справі №540/1187/19 від 23 січня 2020 року за скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення її заяви.
Колегія суддів зазначає, що з урахуванням набрання 30 жовтня 2019 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року законної сили, яким було скасовано постанови про стягнення виконавчого збору (від 27 березня 2019 року) та про виправлення помилки у процесуальному документі (від 27 травня 2019 року), з метою виконання яких і було сплачено позивачкою виконавчий збір, сплачена нею сума виконавчого збору підлягає поверненню, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у підготовці подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету. 
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним листа-відмови про повернення коштів, що були помилково зараховані до бюджету, та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відшкодування позивачці витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. (вимога була заявлена в позові) з огляду на їх співмірність зі складністю справи та в зв`язку з відсутністю жодних заперечень з цього приводу відповідача, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо спірних правовідносин.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.