ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4867/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                                                 Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                                     Аліменка В.О.,
                                                                         Безименної Н.В.   
за участю секретаря судового засідання:                    Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
  - визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівель - відкритих торгів (ідентифікатор закупівель ID: UA-2018-09-04-000507-с) за предметом закупівлі «ДК 021:2015: 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби, відводи, переходи, згини, заглушки, фланці)» від 04.03.2019 у частині встановлення порушень у сфері публічних закупівель, зокрема порушення норм частини третьої статті 17 та пункту 2 частини другої статті 22; пункту 1 частини першої статті 30, пункту 7 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», а також зобов`язання вчинити дії щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку моніторингу (ідентифікатор моніторингу № UA-M-2018-11-14-000084).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт наголошує, що усі твердження та висновки суду першої інстанції стосуються закупівлі за ідентифікаційним номером UA-2018-09-04-000507-c, а не UA-2018-10-01-000267-с, який є предметом оскарження у даній справі на думку відповідача, та відповідно іншого висновку про результати моніторингу закупівлі.
Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Державної аудиторської служби України від 06.02.2019 року №31, відповідно до частини 2 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, відповідачем розпочато моніторинг закупівель Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», покладеного на департамент контролю у сфері закупівель ДАСУ, а саме: закупівлі «ДК 021:2015: 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби, відводи, переходи, згини, заглушки, фланці)», (ідентифікатор моніторингу № UA-M-2018-11-14-000084).
За результатами моніторингу указаної закупівлі Державна аудиторська служба України встановила порушення позивачем законодавства у сфері публічних закупівель, а саме: 
-          тендерна документація не містить вимоги щодо надання учасниками в довільній формі інформації про відсутність підстави визначеної пунктом 8 частини 1 статті 17 Закону, чим порушено вимоги  частини 3 статті 17 та пункту   2 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі»; 
-          не надано документальне підтвердження щодо відповідності кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору, визначеним статтею 16 Закону та пункту 1 розділу ІІІ «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» та додатку 2 до тендерної документації, чим порушив вимоги встановлені в пункті 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі»; 
-          замовник у проекті договору не визначив порядок змін його умов, чим порушив вимоги пункту 7 частини 2 ст. 22 Закону. 
Зазначені порушення зафіксовані відповідачем у висновку про результати моніторингу від 04 березня 2019 року, який того ж дня був оприлюднений на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro».
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись пунктом 7 статті 10Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та пунктом 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 року №43, ДАСУ зобов`язала позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень та відповідно до частини 8 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Вважаючи висновок про порушення законодавства у сфері публічних закупівель протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що висновок відповідача щодо невідповідності тендерної документації замовника (позивача) Закону України «Про публічні закупівлі» є необґрунтованим та спростовується встановленими судом обставинами, а тому оскаржуваний висновок підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України №922-VIII від 25.12.2015 «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених  Конституцією, цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43     (далі - Положення № 43), державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Аналогічні положення містить частина друга статті 2 Закону України №2939-XII від 26.01.1993 «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». 
Відповідно до частини першої статті 3 вищевказаного Закону №2939-XII, контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому  Законом України  «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Державної аудиторської служби України від 06.02.2019 року №31, відповідно до частини 2 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, відповідачем розпочато моніторинг закупівель Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», покладеного на департамент контролю у сфері закупівель ДАСУ, а саме: закупівлі «ДК 021:2015: 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби, відводи, переходи, згини, заглушки, фланці)», (ідентифікатор моніторингу № UA-M-2018-11-14-000084).
У висновку про результати моніторингу від 04 березня 2019 року Державна аудиторська служба України встановила порушення позивачем законодавства у сфері публічних закупівель, а саме: 
-          тендерна документація не містить вимоги щодо надання учасниками в довільній формі інформації про відсутність підстави визначеної пунктом 8 частини 1 статті 17 Закону, чим порушено вимоги  частини 3 статті 17 та пункту   2 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі»; 
-          не надано документальне підтвердження щодо відповідності кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору, визначеним статтею 16 Закону та пункту 1 розділу ІІІ «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» та додатку 2 до тендерної документації, чим порушив вимоги встановлені в пункті 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі»; 
-          замовник у проекті договору не визначив порядок змін його умов, чим порушив вимоги пункту 7 частини 2 ст. 22 Закону. 
Так, відповідно до частин першої, другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником на веб-порталі Уповноваженого органу для загального доступу. Тендерна документація повинна містити, зокрема, один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним (п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що Замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, зокрема, якщо учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура.
Згідно з приписами частини третьої вищевказаної статті, Замовник у тендерній документації зазначає, що інформація про відсутність підстав, визначених у частинах першій і другій цієї статті, надається в довільній формі. Спосіб документального підтвердження згідно із законодавством відсутності підстав, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої та частиною другою цієї статті, визначається замовником для надання таких документів лише переможцем процедури закупівлі. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації, що міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України № 755-IV від 15 травня 2003 року «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Єдиний ліцензійний реєстр, Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до п. 26,28 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дані про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, у тому числі відомості про розпорядника майна, керуючого санацією; дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів.
Наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2011 № 3018/5 затверджено Положення про Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство (далі - Положення № 3018/5).
Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного Положення, Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, - це автоматизована база даних, що містить інформацію про суб`єктів підприємницької діяльності, відносно яких триває або завершена процедура банкрутства (далі - боржники), про стан провадження у справі про банкрутство, про реєстр вимог кредиторів та інші дані, які отримані від арбітражних керуючих та господарських судів, а також відомості, які є результатом здійснення державним органом з питань банкрутства визначених законодавством повноважень (далі - Єдиний реєстр підприємств).
Відповідно до п.п. 2.1.2. п. 2.1. Положення, Єдиний реєстр підприємств містить відомості про стан     провадження у справі про банкрутство (у тому числі дата відкриття провадження у справі про банкрутство та судова процедура, у якій перебуває боржник).
Інформаційна довідка з Єдиного реєстру підприємств (далі - довідка) - це документ, який надається безоплатно в електронній формі за он-лайн запитом юридичної або фізичної особи про видачу довідки з Єдиного реєстру підприємств (далі - запит) стосовно суб`єкта підприємницької діяльності, щодо якого запитується інформація (п.3.2. Положення).
Відомості з Єдиного реєстру підприємств є актуальними на дату формування довідки (п. 3.6. Положення).
З системного аналізу вищенаведених норм Положення про Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вбачається, що Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство є відкритим єдиним державним реєстром, доступ до якого є вільним та в якому міститься достовірна інформація про юридичну особу, включно щодо визнання учасника торгів банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури. 
Таким чином, оскільки відомості щодо наявності/відсутності порушення справи про банкрутство та відкриття ліквідаційної процедури стосовно учасника торгів містяться у відкритому реєстрі, доступ до якого є вільним, а згідно з положенням частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник не вимагає документального підтвердження інформації, що міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вимагання таких відомостей від учасників процедури закупівлі та протиправність висновку відповідача щодо порушення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» вимоги  частини третьої статті 17 та пункту 2 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі».
Щодо висновку Державної аудиторської служби України про порушення позивачем вимог, встановлених в пункті 1 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме учасником ТОВ «Тайфу-Метеор», якого в подальшому замовником за результатами тендерної пропозиції учасника було визнано переможцем, не надано документального підтвердження щодо відповідності кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору», колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з частинами першою-третьою статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.
Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв:
наявність обладнання та матеріально-технічної бази;
наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;
наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.
Визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).
Замовник не встановлює кваліфікаційні критерії та не визначає перелік документів, що підтверджують подану учасниками інформацію про відповідність їх таким критеріям, у разі закупівлі нафти, нафтопродуктів сирих, електричної енергії, послуг з її передачі та розподілу, централізованого постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, послуг з централізованого опалення, послуг поштового зв`язку, поштових марок і маркованих конвертів, телекомунікаційних послуг, у тому числі з трансляції радіо- та телесигналів, послуг з централізованого водопостачання та/або водовідведення, послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування.
Відповідно до пункту 5 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» Документації учасники надають документально підтверджену інформацію про їх відповідність кваліфікаційним критеріям, а саме, зокрема, наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору (додаток 3 Документації).
При цьому, у листі Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 11.01.2014 року зазначено, що «...замовники самостійно визначають, з дотриманням вимог чинного законодавства, перелік документів, які вони вважатимуть підтвердженням відповідності учасників кваліфікаційним критеріям, та вимоги до оформлення таких документів як за формою, так і за змістом».
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, Закон України «Про публічні закупівлі» не надає вичерпного переліку документів, що можуть вимагатись замовником на підтвердження того чи іншого кваліфікаційного критерію, передбаченого статтею 16 Закону.
Отже, замовник самостійно визначає відповідність поданих учасниками процедури документів критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору». 
Як вбачається з матеріалів справи, учасником ТОВ «ТАЙФУ-МЕТЕОР» у складі тендерної пропозиції, на підтвердження наявності досвіду виконання аналогічного договору надано копію договору №123 від 01.01.2018 року та видаткові накладні на підтвердження виконання даного договору, що, в свою чергу, для замовника - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», надало можливість переконатись, що цей учасник вже має досвід виконання аналогічних договорів. 
Приписами пункту 7 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що  тендерна документація повинна містити, зокрема, проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.
Як вбачається з тендерної документації, у пункті 3 частини VІ «Істотні умови, що обов`язково включаються до Договору про закупівлю» зазначено: Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом.   
При цьому, частиною четвертою статті 36 Закону визначено вичерпний перелік підстав внесення змін до істотних умов договору про закупівлю. 
Вищевикладеним спростовуються висновки Державної аудиторської служби України щодо порушення позивачем пункту 7 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Відтак, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості оскаржуваного висновку відповідача про невідповідність тендерної документації замовника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Закону України «Про публічні закупівлі».
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступному. 
Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі Державної аудиторської служби України, поданої за підписом заступника Голови Юлією Солянік, відповідач стверджує, що Окружний адміністративний суд міста Києва під час розгляду даної справи по суті взагалі не досліджував обставин справи, що є грубим порушенням норм КАС України. 
Так, апелянт вказує, що як свідчать фактичні обставини даної справи та докази, надані учасниками справи, предметом оскарження є висновок Держаудитслужби про результати моніторингу іншої закупівлі, а саме: «Ремонт парових, водогрійних котлів та іншого обладнання ТЕЦ-6 СП «КИЇВСЬКІ ТЕЦ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (ідентифікатор закупівлі ID: UA-2018-10-01-000267-с). Тому, апелянт наполягає, що судом першої інстанції не досліджено обставини справи, не виконано відповідно обов`язку дослідження доказів справи, не досліджено письмові докази та правову позицію Держаудитслужби, викладену у відзиві на позовну заяву. 
В той же час, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу Державної аудиторської служби України, що з матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі вбачається, що предметом оскарження у даній судовій справі № 640/4867/19 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до Державної аудиторської служби України є висновок про результати моніторингу процедури закупівель - відкритих торгів (ідентифікатор закупівель ID: UA-2018-09-04-000507-с) за предметом закупівлі «ДК 021:2015: 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби, відводи, переходи, згини, заглушки, фланці)» від 04.03.2019. 
Однак, з незрозумілих причин, відповідач як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі самовпевнено обґрунтовує свою правову позицію аргументами, які жодним чином не стосуються предмету оскарження, а стосуються іншої процедури закупівлі, іншого моніторингу та іншого висновку за наслідком такого моніторингу («Ремонт парових, водогрійних котлів та іншого обладнання ТЕЦ-6 СП «КИЇВСЬКІ ТЕЦ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (ідентифікатор закупівлі ID: UA-2018-10-01-000267-с), який, очевидно, не є предметом оскарження у даній справі. 
Тобто, при поданні апеляційної скарги, в якій відповідач багаторазово наголошує на неналежному виконанні судом першої інстанції обов`язку щодо дослідження обставин та доказів у справі, представник Державної аудиторської служби України не ознайомився з матеріалами справи та навіть не з`ясував, що саме є предметом оскарження у справі № 640/4867/19. 
Вищевикладене вказує на неналежне і абсолютно безвідповідальне виконання службовими і посадовими особами Державної аудиторської служби України, які мали відношення до супроводження даної справи у суді, своїх обов`язків, що є неприпустимим у силу покладених на такі органи завдань. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку. 
Згідно з положеннями  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року - залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст виготовлено 22.07.2020.

Головуючий суддя                                                                                                                                                                  Л.В. Бєлова

Судді                                                                                                                                                                                                              В.О. Аліменко,

                                                                                                    Н.В. Безименна