Справа № 464/6451/19                                Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю. 
Провадження № 33/811/246/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності - ОСОБА_1 ,
представника - адвоката Свища С.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду Львівської області від 17 січня 2020 року,
встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду Львівської області від 17.01.2020 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він будучи притягнутим до адміністративної відповідальності протягом року (постановою Сихівського районного суду м.Львова від 02.05.2019), повторно, 25 листопада 2019 року о 15 год. 30 хв. по вул.Дністерській, 1 у м. Львові, керував автомобілем марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, різка зміна забарвлення шкіри обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
На постанову судді Гриців А.Я. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то апелянт це мотивує тим, що рішення суду отримав із запізненням, а про його існування довідався з ЄДРСР 11.02.2020, а тому пропустив строк не зі своєї вини. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що постанова не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи. Зазначає, що його належним чином в суді першої інстанції не опитали, суд не вжив заходів для допиту в судовому засіданні свідків. Крім того суд не надав належної оцінки іншим доказам у справі. 
Апелянт наголошує, що дані про час місце складення протоколу не відповідають дійсності. Йому працівниками поліції не було роз`яснено його права за ст. 268 КУпАП Крім того він не керував автомобілем, оскільки такий був вимкнений. Йому належним чином не запропонували пройти медичний огляд від якого він не відмовлявся. Дії працівників поліції суперечать Інструкції. Таким чином винесена судом першої інстанції постанова є незаконною і підлягає скасуванню. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
У постанові суду першої інстанції суддя підставно вказав, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ОБ № 152719 від 25.11.2019 складений о 16:05 год., який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків без пояснень (а.с.1); 
- пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які написані власноруч, про те, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ Нісан-Патіо д.н.з. НОМЕР_2 та на місці зупинки відмовився пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» і відмовився їхати у медичний заклад для огляду (а.с.3,4);
- рапортом від 25.11.2019 патрульного поліції В.Мухи про те, що були викликані на місце ДТП, де п`яний водій внамагався залишити місце ДТП (а.с.4);
- довідкою від 27.11.2019 про те, що ОСОБА_1 притягувався 02.05.2019 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.7). 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, що йому працівниками поліції не було належним чином роз`яснено права, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а також що в суді не були належним чином опитані свідки і доказам у справі не надали належної оцінки є голослівними.
Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 січня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена