ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.
20 липня 2020 р.	Справа № 520/3310/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання – Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом        ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и л а:
                                  03.04.2019    року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду і з позовом, яким просить суд: - визнати дії відповідача - Харківського прикордонного загону щодо невірного нарахування та виплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна позивачу протиправними; - зобов`язати відповідача - Харківський прикордонний загін правильно нарахувати та виплатити позивачу різницю між виплаченою сумою та належною (перерахованою) сумою для виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, що належить до видачі, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, як того вимагає п. 1 розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.01.2018 року № 30 «Про доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився”, а саме відповідно до вартості предметів речового майна - додатку № 1, пункту «б».
В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає про те, що після звільнення з військової служби в запас Збройних Сил України та виключення зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення його не розрахували за не отримане речове майно, у зв?язку з чим у листопаді 2018 року він звернувся з відповідним позовом до суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року у справі № 520/9792/18 задоволені вимоги його адміністративного позову, - визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати йому грошової компенсації замість належного до видачі речового майна та зобов`язано виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно, що належить до видачі, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, відповідно до довідки про вартість речового майна від 03.10.2018 року № 134. Відповідач перерахував на його рахунок суму у 43512,51 грн, вказану в довідці від 03.10.2018 № 134, проте він не погоджується з вказаною сумою, оскільки за його власним підрахунком грошова компенсація має складати 71.860,81 грн. Таким чином, на думку позивача, внаслідок неправильного розрахунку відповідачем суми грошової компенсації замість належного до видачі речового майна йому недоплачено 28.348,30 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на позов та у доповненнях до відзиву на позов, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що при визначенні суми, що підлягає до виплати важливо звертати увагу на момент коли у військовослужбовця виникає право на отримання відповідного речового майна та ціна на дане майно в момент виникнення права відповідно до вищевказаного розрахунку, що затверджений наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.02.2017 року № 33 та Розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 30 від 06.01.2018 року. Таким чином, на підставі здійснення відповідних розрахунків позивачу була нарахована та виплачена сума в розмірі 43.512,51 грн. Перелік та вартість майна, згідно яких здійснювалися розрахунки відображені в довідці № 134. Крім того, відповідач зазначає, що з переліком майна позивач повністю погоджується та довідку № 134 від 03.10.2018 року, згідно якої сума належної до видачі грошової компенсації складає 43512,51 грн., ним не оскаржено, а отже, остання є чинною.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Судове рішення мотивоване висновком суду про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 , оскільки діям Харківського прикордонного загону щодо нарахування і виплати позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна вже була надана оцінка судом при вирішенні справи № 520/9792/18. При цьому право позивача на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна у повному обсязі реалізовано відповідачем шляхом виплати йому грошових коштів згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі, від 03.10.2018 року № 134, яка є єдиною підставою для нарахування відповідної компенсації.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, міжнародного законодавства та Конституції України, просить скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення та задовольнити позов в повному обсязі.   
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач вказує, що предметом оскарження є саме невірне нарахування та видача грошової компенсації за неотримане речове майно, належне до видачі. Зазначив, що оскільки судовим рішенням по справі №520/9792/18 не було зобов`язано відповідача конкретно визначити суму грошової компенсації за неотримане речове майно, то нарахована відповідачем до видачі сума є меншою, ніж розрахована позивачем.   
Позивач зазначає, що 25.03.2019 року він зробив самостійний розрахунок по наданій відповідачем довідці відповідно до вимог розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.01.2018 року № 30 «Про доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився», додатку № 1 , п. б, за вартістю станом на 1 січня поточного року, а саме 01.01.2018 року. При розрахунку він взяв до уваги довідку відповідача з найменуванням предметів речового майна, належних до видачі, з урахуванням терміну носки, кількості одиниць, кількості фактичної носки предметів речового майна, але при цьому брав суму вартості майна, відповідно до вищевказаного розпорядження АДПСУ.   
Також висловлює незгоду з тим, що при зарахуванні компенсації за речове майно на його банківський рахунок з нього відрахували комісію за переказ коштів в сумі 652,69 грн.      
В іншому доводи в обґрунтування вимог апеляційної скарги аналогічні доводам наведеним в адміністративному позові.
На час розгляду справи відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.   
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, з огляду на наступне.   
Судом установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Інформаційному центрі «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ).
Наказом Голови Державної прикордонної служби від 27.09.2018 року № 13т-ос полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас та виключено зі всіх видів забезпечення з 05.10.2018 року.
05.10.2018 року позивач подав рапорт на ім`я в.о. начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби з проханням забезпечити своєчасний і повний з ним розрахунок за всіма видами забезпечення, в тому числі виплатити грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна за цінами станом на 1 січня поточного року /а.с. 14/.
Листом від 19.10.2018 року № 723/11585 Харківський прикордонний загін повідомив ОСОБА_1 , що при звільненні йому була нарахована грошова компенсація замість належного до видачі речового майна за період проходження служби в розмірі 43.512,51 грн, однак у зв?язку з відсутністю бюджетних асигнувань наказ про її виплату не видавався /а.с. 15-16/.
До вказаного листа додано довідку від 03.10.2018 року № 134, складену речовою службою Харківського прикордонного загону, про вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 , яка становить 43.512,51 грн /а.с. 17/.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття   1-2).
Згідно з статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Реалізуючи повноваження, передбачені ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України, постановою від 16.03.2016 року № 178, затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі    - Порядок № 178).
Пунктами п. 3 – 5 Порядку № 178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:
звільнення з військової служби;
загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно   з   додатком.
Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232, зареєстрованим Мінюстом України 26.05.2016 року за № 768/28898, затверджена Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, яка визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці).
Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього,   виходячи із закупівельної вартості такого майна.
Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно».
Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.
Перелік предметів із визначенням заготівельної вартості на початку кожного року ДДЗ та ПМР надає до ЦУРЗ.
ЦУРЗ відповідно до наданих цін ДДЗ та ПМР складає довідник цін, який доводиться до військових частин і установ для проведення розрахунків виплати грошової компенсації.
Оплата вартості пошиття предметів обмундирування та взуття, а також виплата грошової компенсації здійснюються за рахунок відповідних статей кошторису Міністерства оборони.
Особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, нарахування заборгованості здійснюється:
під час звільнення в запас або у відставку з правом носіння військової форми одягу за речове майно, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі;
під час звільнення в запас без права носіння військової форми одягу за речове майно пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини;
під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийняті на військову службу за контрактом із запасу, нараховується заборгованість за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі;
під час звільнення військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу, призваних на 18 місяців, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.
У разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
У разі дострокового звільнення осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, у зв`язку із скороченням штатів, хворобою та іншими випадками таке утримання не проводиться. Військовослужбовці забезпечуються речовим майном, яке не було отримане впродовж служби, право на отримання якого настало, або їм виплачується грошова компенсація за цінами, що діють на час звільнення.
На виконання вимог п. 5 Порядку № 178   Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято розпорядження № 33 від 11.02.2017 року та № 30 від 06.01.2018 року «Про порядок доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився»    відповідно до додатків яких здійснювалася визначення вартості належних до видачі предметів речового майна позивачу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від    11.01.2019 року у справі № 520/9792/18 зобов`язано Харківський прикордонний загін виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно, що належить до видачі позивачу, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, від 03.10.2018 року №134.
29.01.2019 року на ОСОБА_1 виплачено грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна відповідно до довідки від 03.10.2018 № 134 в сумі 43.512,51 грн, що підтверджується випискою банку «Ощадбанк»  про зарахування компенсації в сумі 42.859,82 грн (з відрахуванням коштів на переказ) /а.с. 19/.
Згідно з матеріалами справи та поясненнями представника відповідача під час визначення розміру належної позивачу грошової компенсації розрахунок проводився на підставі розпоряджень   Адміністрації Державної прикордонної служби України № 33 від 11.02.2017 року та № 30 від 06.01.2018 року «Про порядок доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився», що призвело до нарахування грошової компенсації позивачу у розмірі 43.512,51 грн.
Позивач вважає, що   при визначенні розміру грошової компенсації відповідачем мали братися ціни станом на день його звільнення відповідно до вимог розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.01.2018 року № 30, а не ціни, визначені в будь-який період раніше, незалежно від того, коли востаннє Міністерством оборони України фактично проводилася закупівля майна.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача, колегія суддів зазначає, що відповідна вартість речового майна може бути визначена лише у випадку фактичної закупівлі речового майна у певному періоді і, відповідно, визначення в результаті такої закупівлі    його вартості, оскільки це відповідає змісту п. 5 Порядку № 178.
Колегія суддів не спростовує право позивача ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації неотриманого речового майна після його звільнення. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 розділу ІІІ   Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період - грошова компенсація речового майна, яке не було отримане військовослужбовцем впродовж служби, за цінами, що діють на час звільнення, виплачується лише у випадку дострокового звільнення осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, у зв`язку із скороченням штатів, хворобою та іншими випадками.
Судам першої та апеляційної інстанцій не надані докази, які б безспірно посвідчували ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , який проходив військову службу за контрактом,    достроково звільнений зі служби в Збройних Силах України.
Колегія суддів також зазначає, що розпорядження   Адміністрації Державної прикордонної служби України № 33 від 11.02.2017 року та № 30 від 06.01.2018 року «Про порядок доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився»   на час обчислення позивачу ОСОБА_1 розміру грошової компенсації неотриманого речового майна не були скасовані або в установленому порядку визнанні нечинними.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, доводи якої висновки колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів погоджується з думкою позивача про те, що витрати, якими є сума комісії банку за переказ коштів грошової компенсації, покриваються за рахунок відповідача, оскільки відповідно до рішенням Харківського окружного адміністративного суду від    11.01.2019 року у справі № 520/9792/18    Харківський прикордонний загін зобов`язаний виплатити ОСОБА_1 конкретну суму, вказану у довідці від 03.10.2018 № 134. Разом з тим, вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 не вмотивовані означеною підставою.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).      
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
   
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року – без змін.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
      
Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
Постанова у повному обсязі складена і підписана 30 липня 2020 року.