ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5094/20 Справа № 201/674/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства “Альфа-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У січні 2019 року АТ “Альфа-Банк” звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог АТ “Альфа-Банк” посилалися на те, що 15 березня 2018 року між ПАТ “Альфа-Банк” та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 93 750 грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, станом на 18 грудня 2018 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 129 930 грн. 70 коп., з яких: тіло кредиту – 75 578 грн. 86 коп., прострочка по тілу кредиту – 49 980 грн. 05 коп., відсотки за кредитом –100 грн. 78 коп., неустойка – 4 271 грн. 01 коп. На підставі викладеного, АТ “Альфа-Банк” просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ “Альфа-Банк” заборгованість за кредитним договором у розмірі 129 930 грн. 70 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року було задоволено позовні вимоги АТ “Альфа-Банк”. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь АТ “Альфа-Банк” (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ЄДРПОУ 23494714) суму заборгованості за договором 15 березня 2018 року, яка станом на 18 грудня 2018 року становить 129 930 грн. 70 коп., з яких: тіло кредиту – 75 578 грн. 86 коп., прострочка по тілу кредиту – 49 980 грн. 05 коп., відсотки за кредитом –100 грн. 78 коп., неустойка – 4 271 грн. 01 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь АТ “Альфа-Банк” (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ЄДРПОУ 23494714) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить заочне рішення суду від 05 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог АТ “Альфа-Банк”, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинами справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.367 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Як вбачається з матеріалів справи 15 березня 2018 року між ПАТ “Альфа-Банк” та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.4-14). 
Відповідно до умов оферти, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії - 24% річних, процента ставка фіксована.
За умовами оферти банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 93 750 грн. (а.с.19).
Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.
Позичальник ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. 
З наданого АТ “Альфа-Банк” розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18 грудня 2018 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 129 930 грн. 70 коп., з яких: тіло кредиту – 75 578 грн. 86 коп., прострочка по тілу кредиту – 49 980 грн. 05 коп., відсотки за кредитом –100 грн. 78 коп., неустойка – 4 271 грн. 01 коп. (а.с.19).
Задовольняючи позовні вимоги АТ “Альфа-Банк”, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
       Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
       Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. 
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
15 березня 2018 року між ПАТ “Альфа-Банк” та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.14). 
Відповідно до умов оферти, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії - 24% річних, процента ставка фіксована, строк дії картки три роки з моменту випуску.
Між ПАТ “Альфа-Банк” та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про акцепт ПАТ “Альфа-Банк” на укладення догоовру про банківьке обслуговування фізичних осіб у ПАТ “Альфа-Банк” (а.с.15).
За умовами оферти банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 93 750 грн. (а.с.19).
Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.
Позичальник ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. 
З наданого АТ “Альфа-Банк” розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18 грудня 2018 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 129 930 грн. 70 коп., з яких: тіло кредиту – 75 578 грн. 86 коп., прострочка по тілу кредиту – 49 980 грн. 05 коп., відсотки за кредитом –100 грн. 78 коп., неустойка – 4 271 грн. 01 коп., які банк просив стягнути з відповідача (а.с.19).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту видачі кредитних коштів за договором, розмір заборгованості, оскільки банком не надано виписку по рахунку, платіжні доручення щодо перерахування коштів.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року було витребувано у АТ “Альфа-Банк” виписку по особовому рахунку за кредитним договором — офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15 березня 2018 року, що укладався між АТ “Альфа-банк” та ОСОБА_1 ; належним чином завірений розрахунок заборгованості за фактично отриманим ОСОБА_1 тілом кредиту за період з 15 березня 2018 року по 18 грудня 2018 року (із зазначенням дат та розміру кожної складової суми, що були фактично отримані ОСОБА_1 за кредитним договором, без урахування відсотків, що погашені за рахунок тіла кредиту); письмові докази фактично отриманого ОСОБА_1 тіла кредиту із зазначенням його розміру (а.с.109, 110).
Банком, на виконання ухвали суду від 23 червня 2020 року про витребування доказів, було надано виписку по особовому рахунку за кредитним договором — офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15 березня 2018 року, що укладався між АТ “Альфа-банк” та ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості за фактично отриманим ОСОБА_1 кредитом (а.с.127-131).
       Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 18 грудня 2018 року у розмірі 129 930 грн. 70 коп., з яких: тіло кредиту – 75 578 грн. 86 коп., прострочка по тілу кредиту – 49 980 грн. 05 коп., відсотки за кредитом –100 грн. 78 коп., неустойка – 4 271 грн. 01 коп. 
       Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Встановлено, відповідач  ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
       Відповідач  ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б наданий розрахунок заборгованості перед АТ “Альфа-банк”, не довела належними доказами відсутність заборгованості.
       Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги банку є обґрунтованими в частині заборгованості за  договором  від 15 березня  2018 року у розмірі 75 578 грн. 86 коп. – заборгованість за тілом кредиту. 
       Стосовно позовних вимог банку про стягнення з відповідача прострочки по тілу кредиту у розмірі – 49 980 грн. 05 коп., відсотків за кредитом у розмірі –100 грн. 78 коп., неустойки у розмірі – 4 271 грн. 01 коп. слід зазначити вказані вимоги банку є недоведеними фактом досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем у будь-якому розмірі процентів, неустойки. Суду не було надано належних доказів щодо існування домовленості між сторонами про сплату, крім тіла кредиту, простроченого тіла кредиту. 
       Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про відсутність доказів на підтвердження наявності заборгованості перед банком спростовуються наданою банком випискою по особовому рахунку відповідача. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ “Альфа-банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства “Альфа-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.
       Позові вимоги Акціонерного товариства “Альфа-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
       Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “Альфа-Банк” заборгованість за офертою від 15 березня 2018 року на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що утворилася станом на 18 грудня 2018 року у розмірі 75 578 грн. 86 коп. - тіло кредиту. 
       В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства “Альфа-Банк” - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “Альфа-Банк”судовий збір у розмірі 1762 грн.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 
Судді