ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/412/20 Справа № 702/277/20 	  	Головуючий по першій інстанції Мазай Н.В.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Сидорова Г.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067356 від 10.05.2020, ОСОБА_1 10.05.2020 о 00 год 16 хв по вул.Соборна в м.Монастирище керував автомобілем Mercedes - Benz Vito,  д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2020 року скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення, судом не враховані всі обставини справи, порушено його права на захист, а відтак постанова є незаконною.
Зазначає, що суд розглянув справу без його участі, що є грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП, тоді як його захисником направлялися клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу.
Вважає, що наявність свідків ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 на місці події, під час огляду його на стан сп`яніння, судом належним чином не перевірено. Дані особи не були допитані в якості свідків судом безпосередньо, тому суд не встановив їх анкетні дані, тому посилання на даних свідків, як на осіб, в присутності яких проводився його огляд на стан сп`яніння є такими, що не відповідають обставинам зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно в акті огляду на стан сп`яніння, оскільки в даних процесуальних документах вказується інше прізвище. Тобто вважає, що працівниками поліції недотримано вимоги п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в частині залучення двох свідків.
Вказує, що судом зроблено посилання на наявність даних відеозапису фіксування події працівниками поліції, однак його джерело походження незрозуміле, так-як у протоколі не зазначено будь-якого посилання на нього.
Вважає, що його огляд, як водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України і який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, а тому докази перебування його у стані сп`яніння не є допустимими. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Сидорова Г.Ю. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 - Сидорова Г.Ю. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067356 від 10.05.2020, складеного поліцейським СРПП №1 Монастирищенського ВП Цимбал В.О. про те, що ОСОБА_1 10.05.2020 о 00 год 16 хв по вул.Соборна в м.Монастирище керував автомобілем Mercedes - Benz Vito,  д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- роздруківки з приладу «Драгер» від 10.05.2020, згідно якої результат тесту: 1,73 ‰;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та який проведено за допомогою приладу «Drager Alcotest АRBL-0964», в присутності двох свідків, результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 1,73 ‰.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи вищевикладене, не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що його огляд, як водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України і який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, а тому докази перебування його у стані сп`яніння не є допустимими, та-як гуртуються на хибному тлумаченні положень закону. 
Як вбачається із копій документів, долучених адвокатом Сидоровим Г.Ю. в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, а саме з відповіді Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 08.09.2020 № 6733-001.2/005.0/17-20, в Реєстрі осіб станом на сьогодні відсутня інформація щодо особи, відповідальної за ведення в обіг приладу «газоаналізатор Drager Alcotest 6810».
В свою чергу, згідно відповіді Міністерства охорони здоров`я України від 08.09.2020 № 24-05/17/2648/ЗПІ-20/3059, строк дії свідоцтв про державну реєстрацію, зокрема, «Приладу електродіагностичного Alcotest 6810 виробництва DragerSafeti AG& Co, KGaA(Germany» (наказ МОЗ України від 10.022010 № 95) вичерпано 10.02.2015.
Разом з тим у даному листі інформується, що використання виробів «Alcotest», виробництва DragerSafeti AG& Co, KGaA(Germany, які були завезені та реалізовані на території України, та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання. 
Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 554/305, чинного до 03 червня 2021 року, виданого ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, газоаналізатор Alcotest 6810 виробництва DragerSafeti AG& Co, KGaA, Німеччина, за результатами повірки відповідає вимогам МПУ 066/05-2013, експлуатаційної документації. 
З чого слідує, що використання газоаналізатора Alcotest 6810 виробництва DragerSafeti AG& Co, KGaA, Німеччина, який у даному випадку було використано, є можливим, оскільки додержано вимоги щодо його повірки (калібрування), а тому його результати є належними та допустимими доказами у справі, які свідчать про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, зазначені апелянтом доводи спростовуються матеріалами справи, в яких відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 будучи фактично незгідний з результатами проведеного йому огляду поліцейським, подавав зауваження щодо змісту протоколу, з яким він фактично незгідний, як передбачено ч.3 ст.256 КУпАП, тоді як зі змісту самого протоколу вбачається, він підписаний ОСОБА_1 .
Не спроможними є доводи апелянта про те, що судом зроблено посилання на наявність даних відеозапису фіксування події працівниками поліції, однак його джерело походження незрозуміле, так-як у протоколі не зазначено будь-якого посилання на нього, оскільки застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється працівниками поліції відповідно до вимог ст.40 «Про Національну поліцію». 
Неспроможними також є доводи апелянта, що свідки не були допитані судом безпосередньо, суд не встановив їх анкетні дані, тому посилання на них, як на осіб, в присутності яких проводився його огляд на стан сп`яніння є такими, що не відповідають обставинам зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно в акті огляду на стан сп`яніння, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.
Згідно ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. 
З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі. 
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу без його участі, що є грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП, тоді як його захисником направлялися клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу.
Як вбачається зі змісту постанови, зазначеним діям ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Підчасюк В.Ю. місцевим судом надана відповідна правова оцінка, в зв`язку із чим він прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність зазначених осіб, з якого вважаю за необхідне погодитися. 
В свою чергу, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі захисника ОСОБА_1 - Сидорова Г.Ю. в розгляді справи, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
Інших доводів, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови місцевого суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить, а тому доводи про те, що при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення, судом не враховані всі обставини справи, порушено його права на захист, а відтак постанова є незаконною є безпідставними.
Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.07.2020 щодо ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба