ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3986/20 Справа № 202/2522/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Пищиди М.М.
 
суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
 
за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У квітні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.
       В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20.04.2018 року в м. Дніпро на пр. Миру, в районі буд. 75 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ГАЗ 33025025, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить ОСОБА_1 .
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
       З метою відшкодування збитків, завданих в результаті ДТП, позивач звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта», з письмовим повідомленням про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування, разом з усіма визначеними законом документами. 
       Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU040718 від 17.07.2018 року, вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу Форд фокус, д.н.з. НОМЕР_2 складає 48 954,53 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), а загальна вартість ремонту складає 87 217,80 грн.
       За результатом розгляду матеріалів страхового випадку, ПАТ «НАС «Оранта» виплачено позивачу страхове відшкодування в загальному розмірі 42 632,89 грн, тоді як загальні витрати на відновлення пошкодженого транспортного засобу Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_2 склали 71 290,83 гривень. 
       Також, у зв`язку з ушкодженням даного автомобіля, позивач змушена була понести додаткові витрати, пов`язані зі сплатою послуг експерта у розмірі 1 650,00 грн та послуг, щодо розбирання/збирання пошкодженого транспортного засобу у розмірі 270 грн. 
       Таким чином, просить стягнути з відповідача різницю між розміром спричиненої матеріальної шкоди та здійснений страховим відшкодуванням у розмірі 30 577,94 грн.
       Крім того, позивач зазначає, що їй було спричинено моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, яку просить стягнути з відповідача (а.с.2-4).
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 2 000,00 гривень.
В іншій частині позову - відмовлено.
Вирішено питання щодо судового збору (а.с.144-149).
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .
Зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що розмір реальних збитків, які були спричинені їй в розмірі 47 940 грн має відшкодовувати страховик- ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с.154-157).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2018 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 33025025, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить ОСОБА_1 ..
       Транспортний засіб ГАЗ 33025025, д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АМ / 5694829 від 21.02.2018 року в ПАТ «НАСК «Оранта».
       Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018 року дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.
       Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU040718 від 17.07.2018 року, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля Ford Focus Turnier 1,6TDCi, д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 48 954,53 грн.
       Матеріальний збиток, згідно калькуляції № ZU040718 від 04.07.2018 року без урахування зносу становить 87 217,80 грн.
       Відповідно до акту виконаних робіт № АСГ0002479 від 04.07.2018 року, виконано роботи з розбирання/збирання правих передніх та задніх дверей. Вартість даної роботи складає 270,00 гривень, які відповідно до наданої квитанції сплачено позивачем.
       Відповідно до акту виконаних робіт № АСГ0001880 від 31.08.2018 року, наданого ТОВ «Автосервісгрупп» за замовленням ОСОБА_1 було виконано роботи з встановлення деталей, вартістю 456,00 гривень та надано перелік запасних частин та витратних матеріалів, загальною вартістю 25 240,83 грн.
        На користь ТОВ «Автосервісгрупп, згідно рахунку №АСГ0005554 від 30.08.25019 року сплачено грошові кошти у сумі 26 250,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1121884255.1 від 03.09.2018 року.
       Відповідно до квитанції №0.0.1076564757.1 від 05.07.2018 року, на користь ТОВ «Автосервісгрупп», згідно рахунку №АСГ0005341 від 04.07.2018 року сплачено грошові кошти у сумі 19 800,00 грн.
       Відповідно до угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 25.01.2019 року та страхового акту № ОЦВ-ЗГ-М-18-04-5194/2 від 28.01.2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 , як потерпілій стороні виплачено грошові кошти у розмірі 25 240,83 та 17 392,06 грн.
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що реальні збитки у розмірі 47 940 гривень, не перевищують визначену вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Ford Focus Turnier 1,6TDCi, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 48 954,53 грн, знаходяться в межах ліміту відшкодування за полісом № АМ / 5694829 від 21.02.2018 року, та повинні бути відшкодовані відповідачу у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до полісу ПАТ «НАС «ОРАНТА» № АМ / 5694829 франшиза складає 2000,00 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума франшизи, яка відповідно до договору страхування складає 2000,00 грн.
       Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх стягнення, оскільки позивачем не доведено, що у даному випадку їй заподіяно моральну шкоду.
       Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції.
       За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
       Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
       Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
       Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
       За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
       Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.
       Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
       Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
       Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
       Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
       Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
       Під час вирішення спорів суди мають враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
       Встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно з полісом № АМ / 5694829 від 21.02.2018 року, за яким страхова сума(ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки завдана майну позивачки матеріальна шкода не перевищує максимальний розмір страхової виплати, то вона має відшкодовуватись страховиком.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на її страховика ПАТ «НАСК «Оранта».
       Разом з тим, статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
       Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
       На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно з полісом № АМ / 5694829 від 21.02.2018 року, за яким розмір франшизи становив 2000 грн.
       Отже, суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для страхового відшкодування, дійшов до вірного висновку, що сума не підлягає відшкодуванню страховою компанією, а тому вона підлягає стягненню з винної особи у сумі 2000 грн.
       Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, колегія суддів, зазначає наступне.
       За правилами ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду, яку позивачка зазнала внаслідок суттєвого пошкодження належного їй транспортного засобу, у розмірі 2 000 грн.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Враховуючи вищевикладене, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та винести в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення зазначених вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2 000 грн, в решті - рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.
       На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 113,62 грн. 
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року в частині відмови у стягненні моральної шкоди - скасувати.
       Стягнути із ОСОБА_2 ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 113,62 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: