ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року                            м. Дніпро                        Справа №  908/1920/19
      Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Кощеєва  І.М. (доповідач),
суддів:                          Чус О.В., Подобєда І.М. 

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 р. ( суддя  Азізбекян Т.А. , м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 24.01.2020 р.) у справі  
за позовом        Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
                          в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 
                          ( м. Дніпро ) 
до відповідача Публічне акціонерне товариство 
                          "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" 
                          ( м. Запоріжжя ).
про стягнення 779 021,58 грн.
                                                  ВСТАНОВИВ: 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 р. позов задоволено - стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"  на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" плату за користування вагонами - 185 705 грн 70 коп., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі - 593 315 грн 88 коп., суму судового збору - 11 685 грн  32 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду повністю, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.  
В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не врахував доводи та докази Відповідача, не вжив заходів для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, а тому судове рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що, відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, є підставою для його скасування.
Так, Відповідач надав до матеріалів справи докази некоректної роботи залізниці та відсутності своєї вини в затримці вагонів ( акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність залізниці, у кількості 110 актів  ), акти про затримання вагонів, підписані зі сторони залізниці вантажним диспетчером станції «Запоріжжя - Ліве», який зазначив «немає шляху приймання». Правила перевезення вантажів, Правила користування вагонами і контейнерами, умови договору, Статуту залізниць України є обов`язковими як для Відповідача, так і для AT «Укрзалізниця». Тому, у Позивача відсутні підстави стягувати з ПАТ «Запоріжсталь» кошти за відсутності вини Відповідача та наявних порушень з боку самого Позивача.
Водночас, на думку Скаржника, висновок суду про те, що повноваження працівників залізниці, які підписали акти, пам`ятки та накази підтверджені відповідними документами - не відповідає нормам Статуту залізниць України, статуту AT «Українська залізниця», а також довіреності, виданій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Наказ про збільшення розміру збору за зберігання вантажів може бути підписаний тільки начальником залізниці, а, отже, наказ № 2038 від 21.02.2019 р. про збільшення розміру збору за зберігання вантажу підписаний неналежною особою і тому не має юридичної сили. Усі документи, підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від імені Позивача одноосібно, не мають ані для Позивача, ані для третіх осіб юридичної сили.
При цьому Скаржник зазначає, що затримка вагонів на станції «Федорівка» сталась з вини Позивача ( з причин, залежних від залізниці ), а не Відповідача. Позивач сам, з власної ініціативи, прийняв таке рішення. Крім того, нарахування до сплати Позивачем сум ПДВ не підтверджується матеріалами справи - ані накопичувальними картками, ані відомостями плати за користування вагонами, ані будь-якими первинними документами, тому стягнення додатково 20 % від сум за накопичувальними картками, наказом та відомостями є безпідставним.
Скаржник наголошує на тому, що Позивачем не доведено належними доказами наявність ускладнень, що спричинені затримкою вагонів, перелічених в наказі про затримання вагонів № 28 від 19.02.2019 р.
Крім того, оскільки позовна заява підписана одним представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», а Статут Позивача і надана підписанту довіреність від 04.01.2019 р., зареєстрована у реєстрі за № 2, містять обмеження щодо дотримання правила двох підписів, ПАТ «Запоріжсталь» вважає, що суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, повинен був залишити позовну заяву Позивача без розгляду, у зв`язку з чим судом першої інстанції порушено вказану процесуальну норму.
У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач просить залишити без задоволення  апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 р. у справі № 904/1920/19, а рішення залишити без змін.
В обгрунтування своїх заперечень, Позивач посилається на те, що залізниця завозила на станцію Запоріжжя-Ліве вагонів у кількості більшої, ніж підприємство вивантажувало за добу, що призвело до виникнення ситуації з киданням (затримкою) поїздів на проміжних станціях, оскільки ці поїзди в разі прибуття їх на станцію призначення Запоріжжя-Ліве викликали би затор та паралізували роботу станції, через те, що інші поїзди з вантажем які раніше прибули на адресу Відповідача, вчасно не були забрані Відповідачем і стояли на коліях станції Запоріжжя-Ліве в очікування їх забирання. Згідно з п. 6 Договору забирання вагонів з колій станції здійснюється локомотивом Власника колії. У ПАТ «Запоріжсталь» була можливість виїзду на станцію резервом з метою забирання вагонів з вантажем на під`їзну колію, але цього не робилось. 
Що ж, до аргументу Скаржника про відсутність його вини у затримці спірних вагонів, то Позивач вказує на те, що актами форми ГУ-23, підтверджується, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини Відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення Відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням п. 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України.
Зокрема, Регіональна філія «Придніпровська залізниця» посилається на те, що обслуговування під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь» повинно здійснюватися з урахуванням необхідності забезпечення стабільної роботи станції Запоріжжя-Ліве з переробки транзитних та місцевих вагонів. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами ПАТ «Запоріжсталь», так як даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.  Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т. ч. поїздів Відповідача, його контрагентів. Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу Відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що вбачається зі складених на станції призначення Запоріжжя Ліве актах загальної форми ф. ГУ-23.
Крім того, у відзиві Позивач посилається на те, що наявність вільних під`їзних колій на станції «Запоріжжя-Ліве», з урахуванням неподання Відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених Договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій. Факт неможливості Позивача доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу Відповідача та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, підтверджується складеними на станції призначення Запоріжжя-Ліве актами загальної форми ГУ-23, що засвідчують зайнятість колій. Відповідачем не надано доказів на підтвердження прийняття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.
Щодо права двох підписів, то Позивач зазначає, що Відповідач не вірно розуміє підстави застосування цієї норми. Так, в акти містять чітку норму застосування правила двох підписів, а саме при виданні довіреностей, укладенні правочинів та інших вихідних документів. Повноваження підписання позовної заяви визначені довіреністю № 2 від 04.01.2019 р., яка додана до позовної заяви належним чином засвідчена, також матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, тобто повноваження підписанта позовної заяви визначені та були досліджені судом.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від  12.02.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 10.03.2020 р. 
В судовому засіданні 10.03.2020р. по справі було оголошено перерву до 02.04.2020р.
  Судове засідання 02.04.2020 р. не відбулось через запровадження постановою Кабінету Міністрів України  від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2",  зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів. Учасникам справи було повідомлено, що про дату та час судового засідання вони будуть повідомленні додатково.
Розпорядженням керівника апарату суду від 28.04.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, для вирішення питання про призначення справи до розгляду.
Автоматичною системою  документообігу  для вирішення питання про призначення справи до розгляду визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів:  Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2020р. розгляд скарги було призначено в судове засідання на 09.06.2020р. о 10:00 год. 
Від акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до суду надійшло клопотання про участь представника Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Запорізької області. 
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 19.05.2020 р., у зв`язку  з виходом на роботу після  відпустки судді  Чус О.В., для дотримання принципу незмінності колегій суддів при розгляді справи, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів:  Кузнецової І.Л., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2020р. акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 09.06.2020р., в режимі відеоконференції у справі №908/1920/19 було відмовлено.
В судовому засіданні 09.06.2020р. по справі було оголошено перерву до 23.06.20 р.    на 11:00 год.
Від акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до суду надійшло клопотання про участь представника Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020р. судове засідання у справі № 908/1920/19, призначене на 23.06.2020р., було вирішено провести в режимі відеоконференції. Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" з Центральним  апеляційним господарським судом 23.06.2020р. було доручено Жовтневому районному суду м. Зпоріжжя. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 22.06.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецової І.Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою  документообігу  для  розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів:  Чус О.В., Подобєда І.М..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від  23.06.2020 р. колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М. та суддів Чус О.В., Подобєда І.М.,  апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019р.  у справі № 908/1920/19 прийнято  до свого провадження.   
У судовому засіданні 23.06.2020 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін,дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної  скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,19.02.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" ( Перевізник ) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" ( Замовник ) укладений договір № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародних сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
П. 1.1 договору визначено що перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу ( одержувачеві ), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.
Згідно п. 1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Сторони за договором погодили що Замовник зобов`язаний сприяти виконанню узгодженого технологічного часу перебування вагонів на під`їзних коліях згідно з договором про експлуатацію під`їзної колії договором про подачу та забирання вагонів, та не використовувати вагони як місця для зберігання вантажів.
П. 2.1.7 договору встановлений обов`язок Замовника відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини,, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.
В розділі 12 договору передбачено що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Мес план" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення Замовником будь - якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 р. до 31.12.2018 р. Якщо кожна з сторін не звернеться з письмовою пропозицією за один місяць до закінчення дії договору до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.
Додатками № № 1, 2, 3, 4 до договору сторони погодили: ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами; ставки плати за використання вагонів перевізника (Спл) та плати за користування вагонами перевізника за межами України; коефіцієнти порожнього пробігу до навантаженого (Кпп); - протокол погодження Договірної ціни ( вартість плати та додаткових зборів ) при перевезенні вантажів на транспортерах перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад.
30.09.2016 р. між Регіональною філією "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції "Запоріжжя-Ліве" № ПР/М-16-3/1-708-НЮ; 20/2016/2889 з терміном дії з 01.12.2016 р. по  30.11.2021 р. включно.
П. 1 вказаного договору визначено що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах договору № ПР-М-16-3/1-708-НЮдч експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Запоріжжя- Ліве стрілкою № 12 до парку "А" і стрілкою № 172 до парку "Б" і яка обслуговується власним локомотивом.
Межею під`їзної колії є сигнальні знаки "Межа під`їзної колії", які встановлені проти вхідного світлофора "ЧВ" парку "А" станції Запоріжжя- Ліве на відстані 71, 7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора "НБ" парку "Б" станції Східна власника колії на відстані 341, 5 метрів від вістря пера стрілки примикання № 172.
Пунктами 6-8 договору визначено що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на приймально - відправні колії № № 2-11 парку "А" станції "Запоріжжя-Ліве"; - на сортувально - відправні колії № № 32-36 парку "Б" станції Запоріжжя - Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії становить: по парку "А"- завантажені маршрути, крім маршрутів із хоперів, здаються у тій кількості, у якій прибули на станцію Запоріжжя-Ліве, але не більше 56 напіввагонів; завантажені маршрути із вагонів - хоперів у тій кількості, у якій вони прибули на станцію Запоріжжя-Ліве; по парку "Б": збірні поїзди готові до здачі, але не більше 43 вагонів.
З під`їзної колії вагони повертаються через інтервал часу - 40 хвилин.
З під`їзної колії вагони повертаються: порожні вагони - хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін; інші - групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника відповідно до Правил перевезень вантажів.
Сторонами до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії № ПР/М-16-3/1-708 НЮдч погоджено протоколи узгодження розбіжностей від 03.11.2016 р., від 21.11.2016 р.,             від 16.12.2016 р. та додаткові угоди: № 1 від 01.09.2017 р., п. 14 останній абзац - " Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ"; додаткова угода № 2 від 16.03.2018 р. - внесення змін в пункти 6, 9 договору; додаткова угода № 3 від 20.08.2018 р. - внесення змін до пункту 10; додаткова угода № 4             від 14.12.2018 р. - внесення змін в преамбулу та пункт 12 договору.
Місцевим господарським судом встановлено, що у лютому 2019 за перевізними накладними № № 46180725, 46180717, 46180709, 46180691 Залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу Одержувача - ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", зі станції Дніпрорудна Придніпровської залізниці на станцію призначення "Запоріжжя-Ліве" Придніпровської залізниці. На шляху прямування вагони були затримані: на підставі наказу № 28 від 19.02.2019 р. о 08 год. 16 хв. вагони з вантажем поїзд № 1762 ( індекс поїзда 4766-003-4600 ), на станції Федорівка ( причина - неприйняття їх вантажовласником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" на станції призначення "Запоріжжя-Ліве" ). За вказаним фактом станцією затримки вагонів Федорівка Придніпровської залізниці відповідно до пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами був складений акт про затримку вагонів за формою ГУ-23а № 6 від 19.02.2019 р.
21.02.2019 р. о 12 год. 24 хв. Перевізником наданий наказ № 2038 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру, у порядку передбаченому п.п. 2.2 р. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг. Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було надано через наявність на коліях станції "Запоріжжя-Ліве" неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. 
За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника, Позивачем була нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 № №: 27029097, 27029098, 27029100, 01039106, 03039118 у розмірі 185 705,70 грн., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картки ф. ФДУ-92 № 27029034 в сумі 593 315,88 грн., всього - 779 021,58 грн. з урахуванням ПДВ.
Судом першої інстанції встановлено, що вантаж було затримано на шляху прямування, у зв`язку із зайнятістю приймально-відправних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве, з причини несвоєчасного забирання ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" ( Вантажоодержувач ) на свою під`їзну колію вантажу, який прибув на його адресу. Факт затримки вагонів на коліях станції Запоріжжя - Ліве засвідчуються актами загальної форми ГУ -23 №№ 1900, 1901, 1902, 1903, 1904, 1910, 1914, 1915, 1916, 1917, 1936.
З питання повноважень робітників залізниці, господарський суд зазначив таке. Повноваження посадових осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 встановлені довіреністю від 29.10.2018 р. № 2129 та довіреністю від 29.10.2018 р. № 2122 посвідчених Кретовою Н.Б. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу. З вказаної довіреності вбачається, що довіреність видана в порядку передоручення директором регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Кужавським М.С., та першим заступником директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Декарчуком О.М., які діють на підставі довіреності від 26.10.2018 зареєстрованою за № 4524, на підставі Статуту та Положення про Регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця".
Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України передбачено що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.
П. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України встановлено що черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
За умовами договору № ПР/М-16-3/1-708 НЮдч від 30.09.2016 р. про експлуатацію залізничної під`їзної колії, приймально-здавальні операції здійснюються на станції Запоріжжя-Ліве: - колії № № 2-11 парку "А"; - колії № № 11, 12, 15-28, 31-36 парку "Б".
Ст. 76 Статуту залізниць України передбачено, що договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії та договір про подачу та забирання вагонів розробляється з урахуванням єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії зі станцією примикання.
За характеристикою колійного розвитку станції примикання Запоріжжя-Ліве: - парк "А" - приймально - відправний має 24 колії, в тому числі 12 колій спеціалізовані для приймання, відправлення парних і непарних вантажних поїздів, а також поїздів на/з під`їзні колії ПАТ "Запоріжсталь", ПАТ "Запоріжкокс"; - парк "Б" - сортувально - відправний має  27 колій, з яких 22 колії сортувально - відправні для формування та відправлення вантажних поїздів згідно з планом формування поїздів, відправлення поїздів на /з під`їзні колії ПАТ "Запоріжсталь", ПАТ "Запоріжвогнетрив", ПАТ "Дніпроспецсталь".
В п. 2.6 Єдиного технологічного процесу викладений порядок подавання й збирання вагонів на під`їзну колію ПАТ "Запоріжсталь", а саме, вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально - відправних колій парку "А" та на одну з сортувально - відправних колій парку "Б".
Як зазначив суд першої інстанації - за поясненнями Позивача, затримання поїздів (вагони з вантажем) на шляху прямування до станції призначення "Запоріжжя-Ліве", які прямували на адресу ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" відбувались раніше - протягом січня 2019 року було затримано 22 поїзда ( замовником сплачено 1917, 3 тис. грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу). З матеріалів наданих суду слідує, що початку затримки поїздів у лютому 2019 передували затримки поїздів у січні 2019 р. У лютому 2019 за перевізними накладними №№ 46180725, 46180717, 46180709, 46180691 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", зі станції Дніпрорудна Придніпровської залізниці на станцію призначення "Запоріжжя - Ліве" Придніпровської залізниці. На шляху прямування вагони були затримані: - на підставі наказу № 28 від 19.02.2019 р. о 08 год. 16 хв. вагони з вантажем поїзд № 1762 ( індекс поїзда 4766-003-4600 ), на станції Федорівка (причина - неприйняття їх вантажовласником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" на станції призначення "Запоріжжя - Ліве"). За вказаним фактом станцією затримки вагонів Федорівка Придніпровської залізниці відповідно до пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами був складений акт про затримку вагонів за формою ГУ-23а № 6 від 19.02.2019 р.
В основу оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу ( в т.ч. у двократному розмірі ), покладено висновок місцевого господарського суду про те, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою Позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулась з вини Відповідача.
Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позову.
Ст. 269 ГПК України      встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства на користь Залізниці в особі філії плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.
Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Частинами першою та другою статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут залізниць України), який згідно з пунктом 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць України регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Дія Статуту залізниць України поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (пункт 3 Статуту залізниць України).
За приписами пункту 64 Статуту залізниць України для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.
Пунктом 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до пункту 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. 
Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Згідно з пунктом 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, пунктом 3 розділу ІІ, пунктами 6, 8 - 10, 12 розділу ІІІ яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. 
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці. 
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість ( пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085 ). 
Як зазначалося вище, вантаж було затримано на шляху прямування, у зв`язку із зайнятістю приймально - відправних колій на станції призначення Запоріжжя - Ліве, з причини несвоєчасного забирання ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" (вантажоодержувач) на свою під`їзну колію вантажу, який прибув на його адресу. Факт затримки вагонів на коліях станції Запоріжжя - Ліве засвідчуються актами загальної форми ГУ - 23 № № 1900, 1901, 1902, 1903, 1904, 1910, 1914, 1915, 1916, 1917, 1936.
Перевізником 21.02.2019 р. о 12 год. 24 хв. наданий наказ № 2038 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру, у порядку передбаченому п.п. 2.2 р.2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг. Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було надано через наявність на коліях станції "Запоріжжя - Ліве" неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. 
Водночас судом встановлені обставини підписання такого наказу уповноваженою особою на підставі довіреності.  Повноваження посадових осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 встановлені довіреністю від 29.10.2018 р. № 2129 та довіреністю від 29.10.2018 р. № 2122 посвідчених Кретовою Н.Б. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу.
З вказаної довіреності слідує, що довіреність видана в порядку передоручення директором регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Кужавським М.С., та першим заступником директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Декарчуком О.М., які діють на підставі довіреності від 26.10.2018 зареєстрованою за № 4524, на підставі Статуту та Положення про Регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця".
Таким чином, повноваження працівників залізниці, які підписали акти, пам`ятки та накази підтверджені відповідними документами.
Відповідно до п. 5.3 та пп. 18 п. 5.5 Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", директор філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом товариства та цього положення. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора філії на виконання дій від імені товариства. 
Директор філії (на підставі довіреності та в межах своїх повноважень) має право, в порядку передоручення та на підставі рішення правління товариства, видавати довіреності від імені товариства керівникам структурних підрозділів філії, що знаходяться у визначеному регіоні транспортної мережі філії, та іншим працівникам філії, з урахуванням вимог, встановлених цим положенням.
Відповідно до п. 14 довіреності від 26.10.2018 р. за реєстровим № 4524, Кужавський М.С. та Декарчук О .М. уповноважені видавати та підписувати від імені філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників філії, її структурних підрозділів, а також видавати та скасовувати в установленому порядку довіреності від імені довірителя працівникам філії, її структурних підрозділів, іншим особам у порядку передоручення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведене вище свідчить, що головний інженер ВП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" ОСОБА_1 мав повноваження видавати наказ про збільшення  розміру збору за зберігання вантажу Відповідача.
Отже, наявними у справі актами форми ГУ-23а, ГУ-23, підтверджується, що вагони були затримані на шляху прямування з вини Відповідача через неможливість прийняття вагонів вантажовласником та відсутність технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення.
Як зазначалося вище, Відповідач був повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами. Однак, всупереч вимогам ст. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов Договору не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (звільнення прийомо-здавальних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве), що призвело до їх простоювання на станції Федорівка та нарахування за час затримки зборів у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. 
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.
Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.
Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 зі справи № 904/7535/17, а також у постанові Касаційного господарського суду від 06.04.2020 зі справи № 908/1417/19.
Наявність вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя - Ліве, з урахуванням неподання Відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним заходів із забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.
Плата за користування вагонами нарахована Позивачем за відомостями плати за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 № №: 27029097, 27029098, 27029100, 01039106, 03039118 у розмірі 185 705, 70 грн., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картки ф. ФДУ -92 № 27029034 в сумі 593 315, 88 грн., всього - 779 021, 58 грн. з урахуванням ПДВ.
Відповідно до статті 36 Статуту залізниць України, у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. 
Водночас згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). 
Правовий аналіз наведених приписів Статуту залізниць України та Правил зберігання вантажів дає підстави для висновку про те, що збір за зберігання вантажів, у тому числі, збільшений до двократного розміру, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо), коли доставка вантажу на станцію призначення є ускладненою з вини одержувача (відправника), оскільки сама станція призначення, як встановлено судами попередніх інстанцій, зайнята через несвоєчасне вивільнення Товариством колій від вантажу, що раніше прибув на його адресу. 
Наведена правова позиція щодо наявності підстав для стягнення збору за зберігання вантажу у двократному розмірі, у тому числі, у випадку затримки на підходах до станції призначення, викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 р. у справі №  908/1746/19. 
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно із ч. 7 ст.  13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За такими обставинами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення плати за користування вагонами в сумі 185 705 грн 70 коп. та збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажів у двократному розмірі - 593 315 грн 88 коп.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  залишенню без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" залишити без задоволення. 

Рішення  Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 р. у справі № 908/1920/19 залишити без змін. 

Витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

          Повний текст постанови складено  26.06.2019 р.

Головуючий суддя                                                                           І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                            І. М. Подобєд