ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 311/1175/20                  Головуючий в 1 інст. Пушкарьова С.П.
Провадження №33/807/492/20                                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року                         місто Запоріжжя

Суд інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Кари Р.Г. розглянув в апеляційному порядку у        відкритому судовому        засіданні справу        про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 03 червня 2020 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, ІПН - НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 03 березня 2020 року о 10 годині 30 хвилин в м.Дніпрорудне по вул. Нижня водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем AUDI державний номерний знак НОМЕР_2 , не витримав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч. Після того він виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду «Електроопора». Внаслідок чого автомобілі та електроопора пошкоджені, травмованих немає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить постанову суду скасувати, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення закрити.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою проведеного судового розгляду, порушенням права на справедливий судовий захист, принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу, недостатньою аргументованістю рішення, ухвалення його на припущеннях, а також допущення неправильності застосування норм права. Суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи.
Також апелянт зазначає, що суддя Василівського районного суду Запорізької області, не зважаючи на невизнання ним вини та не беручи до уваги його письмові пояснення, завчасно дійшов висновку про його винуватість у даній справі.
Крім того, при розгляді справи суддею не було взято до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями та не відповідає чинному законодавству а саме: у протоколі не зазначені свідки ДТП, нічого про їх наявність не з`ясовувалося особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення під час відібрання письмових пояснень від водіїв - учасників ДТП.
До протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні нього надано схема ДТП, яка не містить даних щодо технічного стану та завантаження автомобілів, тип дорожнього покриття проїзної частини в місці ДТП, поздовжній профіль проїзної частини за напрямком руху на ділянці в місці ДТП, спосіб організації та регулювання дорожнього руху на ділянці ДТП (кількість смуг руху у кожному напрямку, їх ширина, наявність дорожніх знаків, дорожньої розмітки і таке інше, траєкторія руху автомобіля «ВАЗ» про виконанні маневру повороту ліворуч та інші дані. Це свідчить про те, що інспектором не дотримано Інструкції, затв. наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, де Розділом VIII передбачено особливості оформлення матеріалів щодо дорожньо-транспортних пригод (далі - ДТП), тобто у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (ст. 124 КУпАП).
Відповідно, схема ДТП, яка складена з порушенням Інструкції, не може бути належним доказом його вини.
Крім того, на думку апелянта, в ДТП винен водій ВАЗ, який завчасно не попередив про поворот ліворуч. За таких обставин, працівник поліції мав вжити заходів, спрямованих на встановлення об`єктивних даних у справі, відшукати та опитати свідків ДТП. Не складено протоколу огляду автомобілів, хоча в протоколі зазначено про їх пошкодження. Для об`єктивного розгляду матеріалів ДТП необхідне було залучення експерта, чого зроблено не було.
Протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, а тому він є неналежним доказом.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_2  не з`явився, повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення апеляційного розгляду не подавав.
З врахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта. 

Заслухавши пояснення іншого учасника ДТП -  ОСОБА_1 , його представника - адвоката Кару Р.Г.,  які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Судом першої інстанції при розгляді даної справи вимоги зазначених норм закону дотримано.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ№063067 від 03 березня 2020 року зазначено, що водій ОСОБА_2 у зазначений час, керуючи автомобілем AUDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , у м.Дніпрорудне по вул. Нижня, не витримав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч. Після того, він виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду «Електроопора». Внаслідок чого автомобілі та електроопора пошкоджені, травмованих немає, чим порушив вимоги п.12.3,13.1 ПДР.
Згідно з положеннями п. 12.3. Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пунктом 13.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
У письмових поясненнях ОСОБА_2 , викладених у клопотанні, поданому суду першої інстанції, про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення зазначено, що адміністративний протокол відносно нього складений інспектором поліції без достатніх, належних і допустимих доказів порушення ним п.п 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху. Він не міг реагувати на зміну руху транспортного засобу під час обгону транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так як останній змінив траєкторію руху у його сторону раптово без включення повороту ліворуч. Оскільки його автомобіль рухався з правого боку від водія ОСОБА_1 , це давало йому перевагу в русі на дорозі. Не погоджується зі схемою ДТП, вказуючи, що ця схема складена з порушеннями відповідної Інструкції, та не містить достатніх даних для з`ясування фактичних обставин для підтвердження його вини. Крім того, складений протокол про адміністративне правопорушення містить дописування та виправлення, а тому не є належним доказом. Вину в інкримінованому йому правопорушенні він не визнає.
Згідно з письмовими поясненнями  ОСОБА_1 , які він в цілому підтримав і при апеляційному розгляді,  останній вважає ОСОБА_2 винуватим в ДТП, вказуючи на те, що, під`їжджаючи до гаражного кооператва, він знизив швидкість до 30-40 км/год, ввімкнув поворот ліворуч та впевнився, що зустрічна смуга вільна та розпочав маневр повороту вліво та почув удар у задню частину автомобіля, після чого його автомобіль відкинуло за проїзну частину дороги та він здійснив наїзд на електроопору.
Дослідивши наявні докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №063067 від 03 березня 2020 року, схемою місця ДТП від 03 березня 2020 року, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 .
З такими висновками суду погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Доводи  ОСОБА_2 про неповноту судового розгляду та про передчасність винесеної постанови є безпідставними, оскільки наявних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, спеціальні знання для цього не потрібні. 
Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог закону, є також необґрунтованими, оскільки до протоколу додані пояснення лише водіїв - учасників ДТП, свідки не залучались, тому і відомості про них до протоколу не вносились. 
Вказаний протокол складений дотриманням вимог ст.256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені цією статтею. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказом, цей протокол не має. 
Необґрунтованими є і доводи апелянта про те, що схема ДТП не може бути належним доказом через те, що не містить відомостей, про які вказано в апеляційній скарзі. 
зазначена схема дорожньо-транспортної пригоди від 03 березня 2020 року складена поліцейським у присутності учасників ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і підписана ними, жодних зауважень від останніх, в т.ч. і від самого ОСОБА_2 , не надійшло. На схемі відображено розташування автомобілів після ДТП, зазначені відомості щодо освітлення місця ДТП, стану покриття проїзної частини, наявності дорожніх знаків тощо. 
Відомості про пошкодження, які отримали автомобілі при ДТП, також зафіксовані у схемі, зокрема зазначено, що у автомобіля Ауді пошкоджено ліва та права фари, капот, решітка радіатора, радіатор, передній бампер; у автомобіля ВАЗ пошкоджено заднє ліве колесо, задня частина автомобіля,задній бампер, задній лівий фонар, капот, переднє праве крило,праві фари, передній бампер, решітка радіатора, лобове скло, радіатор, праве заднє крило, дах, поведений кузов. 
Пошкодження, які отримали автомобілі, узгоджується з висновками суду першої інстанції щодо обстановки та обставин ДТП. 
Сам ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, які він дав на місці ДТП, зазначив, що під`їжджаючи до повороту до гаражів, він бачив як перед його автомобілем рухається автомобіль ВАЗ та почав його обганяти, поворот ліворуч на автомобілі не побачив. Побачивши, що цей автомобіль повертає ліворуч, різко знизив швидкість, але зупинити автомобіль не встиг, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем ВАЗ, після чого цей автомобіль викинуло за межі проїзної частини та він скоїв наїзд на перешкоду (електроопору).
Посилання ОСОБА_2 на те, що саме водієм ОСОБА_1 було допущено порушення правил дорожнього руху, унаслідок чого сталася ДТП, суперечать матеріалам справи. 
Отже, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених доказах, які суд належним чином проаналізував та надав цим доказам правильну оцінку, належним чином вмотивувавши свої висновки. 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , на думку суду апеляційної інстанції, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
При накладенні на ОСОБА_2 суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши особу правопорушника його майновий стан, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, та наклав мінімальне стягнення, передбачене законом за вчинення вищевказаного правопорушення. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову  Василівського районного суду Запорізької області від 03 червня 2020 року стосовно  ОСОБА_2  за ст.124КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 311/1175/20