Ухвала
01 липня 2020 року
м. Київ
справа № 404/3506/14-ц
провадження № 61-8859ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду від 12 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любові Петрівни,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною скаргою.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області) Борисенко Л. П. відмовлено повністю.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2019 року залишено без змін.
10 червня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу (надійшла 12 червня 2020 року) на ухвалу Кіровського районного суду від 12 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 травня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л. П.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень, на підставі рішення Кіровського районного суду 
м. Кіровограда від 04 червня 2014 року та виданого на його виконання виконавчого листа № 404/3506/14-ц Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (далі - Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ) було відкрито виконавче провадження. Зобов`язано ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 суму авансу у розмірі 22 000 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 04 червня 2014 року еквівалентно 261 140 грн та 2 344 грн 19 коп. судового збору. 01 вересня 2015 року на розрахунковий рахунок Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, вказаний державним виконавцем, а саме № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , 
ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмірі 200 грн, 70 грн 26 коп., 
26 грн 73 коп., 26 348 грн та 263 484 грн 19 коп.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року заяву старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Коваленко Т. В. про роз`яснення рішення Кіровського районного суду 
м. Кіровограда від 04 червня 2014 року задоволено та роз`яснено, що за вказаним рішенням стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає грошова сума у розмірі 22 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становила 261 140 грн. 
16 квітня 2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 
55 218 грн 02 коп. неустойки за попереднім договором з передачею авансових платежів від 23 грудня 2013 року та вирішено питання розподілу судових витрат.
10 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 
5 107 грн 02 коп. у рахунок відшкодування 3% річних та вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з питань державної виконавчої служби 
від 07 грудня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 404/3506/14-ц 2/404/1743/14 від 19 червня 2014 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми авансу в розмірі 22 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2014 року еквівалентно 261 140 грн та 
2 344 грн 19 коп. судового збору передано з Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ на виконання Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, про що винесено відповідну постанову.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 
Борисенко Л. П. від 09 грудня 2015 року прийнято до виконання виконавче провадження № 43780039.
Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 
Борисенко Л. П. від 10 лютого 2016 року та від 11 лютого 2016 року вищевказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження на підставі вимог статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» 
Як встановлено судом апеляційної інстанції, у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 50133587, до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання:
виконавчого листа № 404/3506/14-ц, 2/404/1743/14 від 19 червня 2014 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми авансу в розмірі 22 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2014 року еквівалентно 261 140 грн та 
2 344 грн 19 коп. судового збору (дата відкриття виконавчого провадження - 26 червня 2014 року, АСВП № 43780039); залишок боргу - 8 255 доларів США 59 центів;
виконавчого листа № 404/10507/14-ц, 2/404/851/15 від 25 листопада 
2015 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 5 228 грн 82 коп. (дата відкриття виконавчого провадження - 30 листопада 2015 року, АСВП 
№ 49481914); залишок боргу - 4 313 грн 47 коп.;
виконавчого листа № 404/10507/14-ц, 2/404/851/15 від 25 листопада 
2015 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 55 770 грн 20 коп. 
(дата відкриття виконавчого провадження - 30 листопада 2015 року, АСВП № 49481797); залишок боргу - 46 007 грн 13 коп.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 2 статті 533 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті визначені статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.
Державний виконавець зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керуватися положеннями вищевказаної статті, оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута в валюті зобов`язання, а додатково приведена стягнута сума в українській гривні за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ кошти у розмірі 263 484,19 грн згідно квитанцієї від 01 вересня 2015 року 
№ 0.0.429228392.1
Проте доводи ОСОБА_1 про повне виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і рішенням суду грошова сума була стягнута в доларах США, а додатково була приведена в українській гривні за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.
Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частиною другою 
статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
З огляду на наведене вище погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 99 Закону України 
«Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно з частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обчислення грошових коштів, які підлягають стягненню за судовим рішенням, здійснюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.
З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень не впливають. 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду 
від 12 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 13 травня 2020 року є необґрунтованою, правильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм права є очевидним.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду від 12 грудня 
2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 травня 
2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович