Справа № 128/660/20 
Провадження № 33/801/411/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Марчук В. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356441 від 04 березня 2020 року - 04.03.2020 року о 12.50 год. на автодорозі М12 376 км.+950 м. в с. Якушинці Вінницький район Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Москвич 2140 д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, на дорогу, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, не надав перевагу в русі автомобілю BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, після чого транспортний засіб BMW X5, за інерцією, зіткнувся з дорожнім відбійником. В результаті ДТП автомобілі та відбійник отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху Українита вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. на користь держави. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним дослідженням всіх обставин справи. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки повідомлення про розгляд справи, що була призначена на 13.05.2020 року йому було вручене 12.05.2020 року, тобто менш ніж за 1 день до розгляду справи. Тим самим, було порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист та справедливий судовий розгляд, оскільки доводи її в судовому засіданні не досліджувались, а це вплинуло на прийняте судом рішення. Також зазначає, що судом першої інстанції не роз`яснено яким саме чином протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356441 від 04.03.2020 року та схема ДТП підтверджує вину ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ст.ст. 245,252,280,283 КУпАП. Крім того, вказує, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, оскільки суд повинен безпосередньо перевірити докази у справі відповідно до ст. 279 КУпАП. 
З урахуванням зазначеного, скаржник просив суд постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на нього штрафу – закрити. 
При цьому апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в силу ст. 289 КУпАП, вказуючи, що він не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, копію зазначеної постанови отримав 21.05.2020 року, а тому вказаний строк ним пропущений з поважної причини.
В судовому засіданні Вінницького апеляційного суду Бельдій М.М. та його захисник адвокат Маліцька І.О., підтримали заявлене клопотання, з викладених у ньому підстав.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечив проти задоволення клопотання.
Вінницький апеляційний суд Вінницької області, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників справи, вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного. 
За нормою ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
 В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
З огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні суду першої інстанції були відсутні; що у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції, він же визнає, що отримав її 21.05.2020 року - на дев`ятий день після її винесення; що апеляційна скарга подана 29.05.2020 року – у десяти денний строк з дня отримання копії постанови, тому з метою доступу до правосуддя, слід вважати, що пропуск строку на апеляційне оскарження стався з поважної причини і його необхідно поновити.
Ще разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи для вирішення наступних питань: чи перебував у русі автомобіль «Москвич-2140» д.н.з. НОМЕР_1 у момент зіткнення та з якою швидкістю; чи перебував у русі під час здійснення автомобіль марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 у момент зіткнення та з якою швидкістю рухався; внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів «Москвич-2140» д.н.з. НОМЕР_1 та BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 ; чи мав водій BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 технічну можливість зупинитись до місця зіткнення у момент виникнення небезпеки для руху; чи відповідали дії водія BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 та «Москвич-2140» д.н.з. НОМЕР_1 вимогам ПДР; як повинен був діяти водій BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 у даній дорожній обстановці з точки зору вимог ПДР; як повинен був діяти водій «Москвич-2140» д.н.з. НОМЕР_1 у даній дорожній обстановці з точки зору ПДР; чи мали водії технічну можливість уникнути зіткнення; чи вказує характер ушкоджень автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 та «Москвич-2140» д.н.з. НОМЕР_1 на механізм розвитку ДТП. 
В судовому засіданні Вінницького апеляційного суду Бельдій М.М. та його захисник адвокат Маліцька І.О., підтримали заявлене клопотання, з викладених у ньому підстав.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечив проти задоволення клопотання.
Вінницький апеляційний суд Вінницької області, вивчивши заявлене клопотання, та заслухавши учасників справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, з огляду на те, що КУпАП не містить правової норми про призначення у цій категорії справ експертизи. Норма ст. 273 КУпАП говорить про можливість призначення експерта у разі, коли є потреба в спеціальних знаннях, що не є тотожним з призначенням експертизи. 
Ще ОСОБА_1 було заявлене клопотання про виклик у судове засідання у якості свідка інспектора взводу №2 роти №1 УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Кравчука С.О.
У судовому засіданні Вінницького апеляційного суду Бельдій М.М. та його захисник адвокат Маліцька І.О., як і потерпілий ОСОБА_2 , підтримали заявлене клопотання.
Вінницький апеляційний суд Вінницької області, вивчивши заявлене клопотання та заслухавши учасників справи, вважає за необхідне клопотання задовольнити з метою повного з`ясування обставин справи.
Далі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності та його захисника - адвоката Маліцьку І.О, які підтримують апеляційну скаргу, з викладених у ній підстав; потерпілого ОСОБА_3 , який апеляційної скарги не визнає, та свідка ОСОБА_4 , Вінницький апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне. 
Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів , вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. І ця відповідальність – штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців одного року.
Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №356441 від 04.03.2020, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356441 від 04 березня 2020 року дійсно зазначено, що 04.03.2020 року о 12.50 год. на автодорозі М12 376 км.+950 м. с. Якушинці Вінницький район Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Москвич 2140 д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, на дорогу, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, не надав переваги в русі автомобілю BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та здійснив з ним зіткнення, після чого транспортний засіб BMW X5, за інерцією, зіткнувся з дорожнім відбійником. В результаті ДТП автомобілі та відбійник отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху Українита вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , 04.03.2020 року о 12.30 год., він виїжджав з другорядної дороги, пересікав дорогу, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку. Завершуючи поворот, відчув удар ззаду (а.с.3).
Згідно пояснень ОСОБА_3 на а/с 4, 04.03.2020 року о 12.50 год. він рухався зі сторони м. Вінниці в напрямку Хмельницького. Йому з лівої сторони, маючи намір зробити розворот, виїхав автомобіль «Москвич» та створив перешкоду. Після цього, ОСОБА_3 не встиг загальмувати та в`їхав у нього.
Відповідно до схеми ДТП від 04.03.2020 року, на ній зафіксовано розташування автомобілів, дорожня розмітка та напрямки руху автомобілів; вона підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень (а.с. 5).
У судовому засіданні Вінницького апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 підтвердив, що він виїжджав з другорядної дороги на головну і, повернувши вліво, став переїжджати головну дорогу, щоб їхати по правій крайній полосі. Проїхавщи з метр по головній дорозі при завершенні маневру, відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля. Потім вияснилися, що то по головній дорозі їхав автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який і вдарив ззаду автомобіль ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_3 мав можливість його об`їхати та не допустити зіткнення. На питання чому він не пропустив автомобіль, який рухався по головній дорозі, ОСОБА_1 відповів, що той автомобіль був далеко і він вважав, що встигне зробити свій маневр.
Потерпілий ОСОБА_3 заперечив, що він їхав з надмірною швидкістю. Вважає, що його швидкість була від 55 до 65 кілометрів на годину. Побачив автомобіль Москвич надто близько, метрів за 15, з огляду на це, не зміг уникнути зіткнення хоч і тормозив. Автомобіль ОСОБА_5 виїжджав з другорядної дороги на головну, тому був зобов`язаний пропустити його, оскільки він рухався по головній дорозі, чого ОСОБА_1 не зробив. 
Свідок ОСОБА_4 , який, як інспектор взводу №2 роти №1 УПП у Вінницькій області ДПП, складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356441 від 04.03.2020 року, пояснив, що протокол складався з пояснень учасників ДТП, самої події ДТП він не бачив.
В ході допиту даного свідка, будь-яких зауважень щодо протоколу, від учасників судового засідання не надходило.
Згідно з п. 16.11. ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам,  які  наближаються  до  даного  перехрещення  проїзних частин  по   головній   дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідно до п. 1.3, 1,4 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
З огляду на вищевикладені встановлені обставини та правові норми, водій транспортного засобу «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , дійсно допустив порушення п.16.11 ПДР України, оскільки на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги у русі автомобілю «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення зазначених автомобілів, яке потягнуло їх пошкодження як і дорожнього відбійника, у який по інерції ударився автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 .
Факт пошкодження автомобілів та дорожнього відбійника також підтверджується фото таблицею з місця ДТП на а/с 69-82.
Таким чином, постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог ПДР України, зокрема, п. 16.11, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначив стягнення відповідно до санкції цієї статті.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_1 , апеляційна скарга не містить.
Обставини справи були досліджені повно, всебічно, і об`єктивно і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, оскільки вони є голослівними.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та витягу із офіційного сайту «Укрпошта», він був повідомлений про розгляд справи саме на 13.05.2020 року. Відповідно до матеріалів справи, ні від ОСОБА_1 , ні від його захисника будь яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходили. На рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься на а.с. 23, є відмітка про отримання даного повідомлення 30/04. 
Також суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на пояснення свідків. Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на які посилається суд, як на доказ вини ОСОБА_1 , то вони не є свідками, оскільки, ОСОБА_1 - це особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_3 – потерпілий у цій справі, оскільки він керував автомобілем BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 під час зазначеної ДТП. І пояснення вказаних осіб, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами у даній справі.
Враховуючи зазначене, надані скаржником доводи апеляційної скарги не дають апеляційному суду підстав для скасування постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.05.2020 року та оцінюються як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
На думку апеляційного суду, судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлені з наведенням відповідних мотивів, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін, в силу ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. ст.124, 289, 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду В.С. Марчук