Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року                                                         м. Рівне
Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
       з участю: 
       особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
       захисника – Семенюка О.М., 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Семенюка О.М. на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 травня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього покладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
З матеріалів справи слідує, що 15 лютого 2020 року о 04 год. 00 хв. по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі адвокат Семенюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Вказує, що огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився з порушеннями. Додає, що працівники поліції не здійснювали безперервний відеозапис, а вимикали камеру.
Заслухавши доводи  ОСОБА_1  та його захисника Семенюка О.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, 15 лютого 2020 року о 04 год. 00 хв. по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, що не відповідає обстановці, тобто працівник поліції вказав підстави у зв`язку із якими він вважає, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.1).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що водій 
 ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та від проведення такого огляду в медичному закладі (а.с.2), даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1).
Доводи захисника Семенюка О.М. наведені у клопотанні про закриття провадження на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку із скасуванням з 01 липня 2020 року для водіїв адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху (за ч. 1 ст. 130 КУпАП), згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII - не заслуговують на увагу та спростовується наступним.
Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.
Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"  № 720-IX  від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.
Дії  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. 
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення  ОСОБА_1  і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
       Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. 
       Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
       На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Семенюка О.М. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                         О.І. Полюхович