УХВАЛА

20 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  05-10-14-01-08/103 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Калита", 
боржник - Публічне акціонерне товариство "Христинівський завод комбікормів і круп",
ліквідатор - арбітражний керуючий Левченко В.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 за вх. № 5931/2020
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 (суддя Боровик  С.С.), переглянуту постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020
у справі за заявою Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Калита" 
до Публічного акціонерного товариства "Христинівський завод комбікормів і круп"
про визнання банкрутом,
В С Т А Н О В И В:
25.11.2014 постановою Господарського суду Черкаської області Публічне акціонерне товариство "Христинівський завод комбікормів і круп" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Левченка В.М.
Від ліквідатора банкрута надійшла заява № 01-34/136 від 20.02.2020 про стягнення пропорційно з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого.
29.04.2020 ухвалою Господарського суду Черкаської області заяву ліквідатора банкрута про стягнення пропорційно з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено, а саме стягнуто:
- з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 50 561 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;
- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаж" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 10 702,  19 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;
- з ПАТ "Карлівський машинобудівний завод" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 548,  83 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з Головного управління ПФУ в Черкаської області на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 17 288,  16 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з ТОВ "Нібулон" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 98 720,  87 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з ГУ ДПС у Черкаській області на користь арбітражного керуючого Левченка  В.М. 325,  78 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з Онофрійчука М.П. на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 4 322,  04 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з Ветрякова Ю.М. на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 97 280,  19 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арджуна" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 402 018,  27 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; 
- з Черкаського обласного центра зайнятості на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 2 195,  32 грн грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута. 
08.07.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 прийняту за наслідками розгляду заяви ліквідатора банкрута № 01-34/136 від 20.02.2020 скасовано в частині покладення витрат на Онофрійчука Михайла Петровича. Матеріали справи № 05-10-14-01-08/103 повернуто до Господарського суду Черкаської області.
24.07.2020 ОСОБА_1 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103 та передати справу до місцевого суду на новий розгляд для прийняття та вирішення зазначених недоліків.
Також скаржник просить зупинити виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у даній справі; витребувати відео-запис проведення слухання даної справ та звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
07.08.2020 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Катеринчук Л.Й.
Розглянувши матеріали поданої касаційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою визначено форму та зміст касаційної скарги, у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються.
Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 , заявник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103, однак в матеріалах справи відсутня ухвала Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103.
За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної та надати Суду уточнення, щодо предмету касаційного оскарження в частині судового рішення суду апеляційної інстанції.
Також Суд зазначає, що 08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до ГПК України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №  460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У даному випадку, перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки у порушення цього пункту у ній не зазначено конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №  211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з послідуючими змінами) (далі - Постанова КМУ №  211), відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 введено карантин та відповідні обмежувальні заходи з 12.03.2020.
При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №  731-ІХ (далі - Закон №  731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту 4 розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України, та викладено його зміст в наступній редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
Крім того, Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону №  731-ІХ визначено:
"1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №  540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом."
Згідно з частиною другою статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, зважаючи на приписи постанови КМУ №  211 (з наступними змінами) та пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, який викладено у новій редакції Законом №  731-ІХ, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
Також Суд зазначає, що згідно зі статтею 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано листа з описом вкладення про направлення касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам даної справи.
При цьому, Суд звертає увагу скаржника, що Північним апеляційним господарським судом складено акт від 24.07.2020 № 05-10-14-01-08/103/09.1-26/311/20 про те, що під час розкриття конверту (2000101235847), який надійшов від ОСОБА_1 (касаційна скарга від 21.07.2020 № б/н на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103) не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: електронного підтвердження відправлення скарги відповідачу.
Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.
З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020, переглянуту постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, у справі №  05-10-14-01-08/103 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме:
- надати Суду уточнення, щодо предмету касаційного оскарження в частині судового рішення суду апеляційної інстанції;
- зазначити конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції;
- надати Суду докази направлення касаційної скарги іншим сторонам у справі.
Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки є інвалідом II групи (пенсійне посвідчення від 12.07.2012 № НОМЕР_1 ). 
Суд також вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України. 
З урахуванням недоліків допущених при підготовці касаційної скарги ОСОБА_1 , що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відкладення розгляду клопотання про зупинення виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у даній справі.
Керуючись статтями 2, 174, 234, 287, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду,  -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020, переглянуту постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, у справі №  05-10-14-01-08/103 залишити без руху.
2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Верховного Суду                                                                                В.Г. Пєсков