ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2020 р.           Справа№ 911/634/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Яковлєва М.Л. 
 
          при секретарі  Токарева А.Г.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.09.2020.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в особі яких діє адвокат Мохонько Костянтин Миколайович 

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2020 у справі №  911/634/20 (суддя Конюх О. В.)
за позовом Фермерського господарства Селянське (фермерське) господарство "Колос" 
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області
про     визнання незаконною та скасування рішення, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Селянське (фермерське) господарство "Колос" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про     визнання незаконною та скасування рішення, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною.
Від Фермерського господарства селянського (фермерського) господарства "Колос" 18.06.2020 до суду першої інстанції надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив суд:
- заяву про забезпечення позову задовольнити;
- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області до набрання законної сили рішенням у даній  справі передавати земельну ділянку з кадастровим номером 3224080300:03:004:0001 у власність, оренду, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межу, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно вказаної земельної ділянки;
- заборонити Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Київській області та його відділам до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 3224080300:03:004:0001 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру 3224080300:03:004:0001, який присвоєний цій земельній ділянці у Державному земельному кадастрі.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що ФГСФГ "Колос" є орендарем спірної земельної ділянки за договором від 05.03.2009, укладеним із Сквирською РДА, який зареєстрований Сквирським районним відділом "Київського обласного реєстраційного центру ДП "Центр державного земельного кадастру" 18.12.2009 за №040995400891, укладеного на 10 років.
Також вказував, що позивач належним чином добросовісно виконував обов`язки орендаря та відповідно до свого переважного права звернувся до відповідача ГУ Держгеокадастру в Київській області із листом щодо поновлення договору на новий строк та із додаванням проекту відповідної додаткової угоди із строком оренди на 7 років та річною орендною платою в сумі 12% від нормативної грошової оцінки.
Відповідач у відповідь, не відмовляючи у поновленні договору, запропонував включити у додаткову угоду додаткові умови. 
Позивач стверджував, що погодився на всі пропозиції відповідача та виконав всі його вимоги, однак, відповідач листом від 13.02.2020 надав відмову у поновленні договору на новий строк та в укладенні додаткової угоди незаконно та із порушенням встановленого законом місячного строку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Крім того позивач вказує на те, що 05.02.2020 до ГУ Держгеокадастру у Київській області надійшли клопотання громадян - учасників АТО щодо безоплатного відведення їм у власність земельних ділянок із земель, що входять до складу земельної ділянки із кадастровим номером 3224080300:03:004:0001. Вказані клопотання були задоволені та відповідачем було видано накази про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.
Вказує на те, що на даний час існує велика ймовірність, що спірну земельну ділянку можуть поділити та передати у власність іншим особам, що може унеможливити виконання рішення суду, оскільки така земельна ділянка перестане існувати як об`єкт цивільних прав.
Крім того, позивач вказує, що відповідач як розпорядник земельної ділянки, в тому числі і під час наявності судового спору, має всі можливості здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки та подальшого відчуження її частин третім особам, і вказаний факт може утруднити виконання рішення та  може призвести до виникнення майбутніх спорів щодо визнання наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області недійсними, що значно ускладнить вирішення спору.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2020 у справі №911/634/20 заяву  Фермерського господарства Селянське (фермерське) господарство "Колос"  від 18.06.2020 про забезпечення позову у справі №911/634/20  задоволено.
Заборонено  відповідачу Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області передавати земельну ділянку з кадастровим номером 3224080300:03:004:0001 у власність, оренду, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межу, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно вказаної земельної ділянки до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі №  911/634/20.
Заборонено  Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Київській області та його відділам здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 3224080300:03:004:0001 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру 3224080300:03:004:0001, який присвоєний цій земельній ділянці у Державному земельному кадастрі   до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/634/20.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в особі яких діє адвокат Мохонько Костянтин Миколайович звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2020 у справі № 911/634/20 та ухвалите нове рішення, яким в задоволені заяви Фермерського господарства селянського (фермерського) господарства "Колос" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Також у апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 закону України "про судовий збір"
Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.
14.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Поляков Б. М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2019 у справі №911/634/20 задоволено, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволено, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в особі яких діє адвокат Мохонько Костянтин Миколайович на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2019 у справі №911/634/20 та призначено справу до розгляду на 08.09.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 відкладено розгляд справи на 22.09.2020 та зобов`язано позивача надати в наступне судове засідання для огляду документи на підтвердження оплати за оренду спірної земельної ділянки.
14.09.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну у відповідності до якого останній просить суд задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2019 у справі №911/634/20 скасувати.
16.09.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справляння якими покладено на контролюючі органи від 10.09.2020 № 27140/10/10-36-50-07, яка видана ГУ ДПС у Київській області.
22.09.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника скаржників надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі та в якому зазначено, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.
В судовому засіданні 22.09.2020 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2019 у справі №911/634/20 просив залишити без змін.
В судове засідання 22.09.2020 відповідач та скаржники своїх представників не направили, відповідач про причини неявки суд не повідомив про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору. 
Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності представників скаржника та відповідача, які не з`явились в судове засідання. 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпеченні позову.
Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 
1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. 
Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).
В вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з ч. 4   ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7  ст. 137 Господарського процесуального кодексу України ).
Судовий розсуд     - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими  ГПК України  та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту позовної заяви, що предметом позову даної справи є:
- визнання незаконним та скасування рішення відповідача щодо відмови позивачу на поновлення договору оренди землі від 05.03.2019 року, який зареєстрований 18 грудня 2019 року за №040995400891 (кадастровий номер земельної ділянки 3224080300:03:004:0001), яка оформлена у вигляді листа від 16.12.2019 року №17994/0-9988/0/17-19, 
- визнання поновленим договору оренди землі від 05.03.2009 року, укладеного між Сквирською районною державною адміністрацією та СФГ "Колос", що зареєстрований Сквирським районним відділом "Київського обласного реєстраційного центру "Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 18 грудня 2009 року за №040995400891, а також 
- визнання укладеною додаткової угоди №1 від 15.01.2020 року про поновлення договору оренди землі від 05 березня 2019 р., що зареєстрований від 18 грудня 2009 р., за №040995400891 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фермерським господарством селянським (фермерським) господарством "Колос", у редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви.
Місцевим господарським судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області видало накази, якими надало дозвіл дев`ятьом громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок по 2,000 га кожна із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки із кадастровим номером 3224080300:03:004:0001, а саме видано:
ОСОБА_6 - наказ від 27.02.2020 №10-2254/15-20-сг;
ОСОБА_4 - наказ від 27.02.2020 №10-2257/15-20-сг;
ОСОБА_5 - наказ від 27.02.2020 №10-2259/15-2о-сг;
ОСОБА_3 - наказ від 27.02.2020 №10-2261/15-20-сг;
ОСОБА_7 - наказ від 27.02.2020 №10-2264/15-20-сг;
ОСОБА_2 - наказ від 27.02.2020 №10-2267/15-20-сг;
ОСОБА_9 - наказ від 28.02.2020 №10-2384/15-20-сг;
ОСОБА_8 - наказ від 28.02.2020 №10-2382/15-20-сг;
ОСОБА_1 наказ від 06.03.2020 №10-2566/15-20-сг.
Проте, станом на 17.06.2020 спірна земельна ділянка 3224080300:03:004:0001 площею 19,9998 га не поділена, кадастровий номер не скасовано, земельна ділянка існує як об`єкт цивільних прав, про що свідчить подана позивачем Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка №212933200 від 17.06.2020, копія якої наявна в матеріалах справи).
Отже, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про те, що без вжиття заходів забезпечення позову у випадку поділу земельної ділянки із кадастровим номером 3224080300:03:004:0001 та відведення у власність іншим особам, виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивача) та відновлення порушених прав позивача буде суттєво ускладнено та може призвести до нових судових спорів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом правомірно задоволено заяву про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області передавати земельну ділянку з кадастровим номером 3224080300:03:004:0001 у власність, оренду, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межу, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно вказаної земельної ділянки до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі №  911/634/20 та заборони  Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Київській області та його відділам здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 3224080300:03:004:0001 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру 3224080300:03:004:0001, який присвоєний цій земельній ділянці у Державному земельному кадастрі   до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/634/20.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2020 у справі №  911/634/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні
керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2020 у справі №  911/634/20 - залишити без змін.
3. Матеріали оскарження № 911/634/20 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено 01.10.2020.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                М.Л. Яковлєв