______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року м. Херсон
єдиний унікальний номер справи 653/1131/19
номер провадження 22ц/819/1046 /20
       Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя (суддя - доповідач) Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О.,
Семиженка Г.В.,
секретар Дундич А.О.,
за участі представника Акціонерного товариства «Херсонобленерго» за дорученням, ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , адвоката Целуйко Євгенії Валеріївни
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну  скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27.02.2020 року, ухвалене у складі судді Берлімової Ю.Г., повний текст рішення складено 03 березня 2020 року в цивільній справі № 653/1131/19 за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ до ОСОБА_2 про стягнення збитків

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року Акціонерне товариство «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просило стягнути з ОСОБА_2 суму збитків, завданих використанням необлікованої електричної енергії у розмірі 31551,76 грн.
Свої вимоги обґрунтувало тим, що 23.03.2018 року під час проведення працівниками АТ «Херсонобленерго» рейду за місцем проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , було виявлено використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікової електричної енергії. За наслідками перевірки був складений акт про порушення ним Правил користування електроенергією, на підставі якого зроблено нарахування розміру необлікової електричної енергії в сумі 31551,76 грн., які ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється сплатити.
На підставі викладеного АТ «Херсонобленерго» просило задовольнити їх позов.
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2020 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ збитки в сумі 31551 грн. 76 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ відмовити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору, безпідставно не застосував строки позовної давності. Звертає увагу суду на те, що розрахунки збитків проведенні на ім`я попереднього власника житла - ОСОБА_4 , та той факт, що відповідач, ОСОБА_2 став власником будинку лише 09 грудня 2019 року, а тому не є порушником ПКЕЕН за подіями, що мали місце 23.08.2018 року. 
Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
       Із матеріалів справи вбачається, що між ВАТ «Херсонобленерго» та ОСОБА_2 укладений договір про електропостачання до будинку на АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_4 (а.с.7,58).
       Вище зазначений будинок належав на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частки кожному, та в цьому будинку з ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає їх син - ОСОБА_2 (а.с.19)
        ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.43,83)
       28 березня 2018 року працівниками АТ «Херсонобленерго» був складений акт № 232621 про порушення ОСОБА_2 Правил користування електричною енергією, в якому вказано про використання «штучного нуля», внаслідок чого електрична енергія споживалася, але приладом обліку не враховувалася. 
       Рішенням комісії ПрАТ «ЕК`Херсонобленерго по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією та інших питань, яке оформлено протоколом №38 від 17.04.2018 року, нараховано до сплати 31551,76 грн.
       Задовольняючи позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 31551,76 грн завданих безобліковим споживанням електричної енергії, суд першої інстанції виходив з доведеності належними і допустимими доказами факту порушення відповідачем Правил користування електричною енергією та споживання ним необлікованої електроенергії.
       Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна з таких підстав.
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі Правила), які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року (далі Методика) в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
       Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 3 Правил КЕЕН визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником.
За змістом п.53 Правил ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача(особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору).Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.
У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника.
Згідно з пунктом 9 Правил користування електричною енергією  споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.
У пункті 48  Правил користування електричною енергією передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку.
Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил на час виникнення спірних правовідносин встановлювався пунктом 1.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами  Правил користування електричною енергією (затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562).
Підпунктом 7 пункту 3.1. Методики встановлено порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, зокрема використання «штучного нуля». 
Суд першої інстанції з урахуванням викладених норм матеріального права обгрунтовано виходив із того, що факт порушення ОСОБА_2 Правил користування електричною енергією встановлено актом від 28.03.2018 року, а тому останній зобов`язаний відшкодувати завдані цим порушенням збитки.
ОСОБА_2 доказів своєї невинуватості не надано, наявність виявлених порушень, зафіксованих актом не спростовано.
Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_2 про те, що він не є порушником Правил, тому що власником будинку став в 2019 році після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки матеріалами справи підтверджено, та не спростовано відповідачем, що він зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 03 лютого 1997 року, в 2004 році між ним та енергопостачальною компанією підписаний договір про надання електричної енергії. 
Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи представника ОСОБА_2 , адвоката Целуйко Є.В. про те, що позивач пропустив строк позовної давності звернувшись до суду у квітні 2019 року до вимог про стягнення нарахованої суми збитків за період з 26.07.2015 року по квітень 2016 року, оскільки нарахування за недовраховану електроенергію є платою за поставлену електричну енергію. До вимог про стягнення плати за електричну енергію застосовується позовна давність у три роки.
Із розрахунку по акту, оформленим протоколом засідання комісії ПрАТ «ЕК Херсонобленерго» від 17.04.2018 року вбачається, що нарахування збитків проводилось з 26.07.2015 року по 28.03.2018 рік, з позовом АТ «Херсонобленерго» звернулося до суду 08.04.2019 року.
Відповідно до положень ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Зважаючи на викладене, з урахуванням заяви представника відповідача, адвоката Целуйко Є.В. заявленої в суді першої інстанції в судовому засіданні 15.08.2019 року про застосування строків позовної давності, у стягненні збитків нарахованих за період з 26.07.2015 року по квітень 2016 року слід відмовити за пропуском строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду з даною вимогою у квітні 2019 року.
Суд першої інстанції вирішуючи спір на зазначені обставини та норми матеріального права уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в розмірі заявленому позивачем.
За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача ОСОБА_2 збитків в сумі 31551,76 грн необхідно змінити зменшивши суму збитків, яка підлягає стягненню до 21968,01 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відшкодування позивачу сплаченого ним судового збору при поданні позову в розмірі 1921 гривень слід змінити, зменшивши суму судового збору, яка підлягає відшкодуванню до 1287 грн 07 коп.
Відповідач при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 2881,50 грн, що документально підтверджено та з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги підлягає відшкодуванню в розмірі 950,09 грн.
Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго» збитків та судового збору змінити, зменшивши суму збитків, яка підлягає стягненню з 31551,76 грн до 21968,01 грн судовий збір з 1921 грн до 1287,07 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 950,09 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч.3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                   Л.В. Базіль
Судді: В.О. Бездрабко
                                                                                           Г.В. Семиженко 
Повний текст постанови складено 27 липня 2020 року.
Головуючий Л.В. Базіль