ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/232/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (головуючий суддя Хилько Л.І.)
у справі за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся  до суду з позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 20.01.2020 р. № 11-1138/14-20-СГ, яким відмовлено в затвердженні документації із землеустрою та наданні у користування земельної ділянки із кадастровим номером: 3525280500:02:000:9013, площею – 18,3469 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;
- зобов`язати затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду строком на 10 років.
В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність наказу від 20.01.2020 р. № 11-1138/14-20-СГ, оскільки розробивши та погодивши у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства звернувся до відповідача з відповідними заявами про його затвердження. Однак, такі заяви були залишені без задоволення з підстав, які суперечать Земельному кодексу України. Даним позовом позивачем оскаржується остання відмова, що прийнята у вигляді наказу від 20.01.2020 р. №11-1138/14-20-СГ, у якому відповідач посилається на те, що він не є розпорядником даної земельної ділянки.  
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020  року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що на час винесення наказу від 20.01.2020 р. №11-1138/14-20-СГ у (відповідача) Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не було повноважень розпоряджатись земельною ділянкою кадастровий №:3525280500:02:000:9013, оскільки після державної реєстрації права на землю за Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області – вказана земельна ділянка передана у власність Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області  про відмову в затвердженні документації із землеустрою та наданні у користування земельної ділянки із кадастровим номером: 3525280500:02:000:9013, площею – 18,3469 га - виданий у межах та у спосіб, визначений законом.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції в не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме позивач у законний спосіб  отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки в оренду, вказаний проект на його замовлення було розроблено та погоджено, за нього позивачем було сплачено кошти. Натомість відповідач, достовірно знаючи про намір  позивача отримати вказані земельні ділянки в оренду, оскільки відмови  надавались починаючи з 2014 року, всупереч  чинному законодавству, на підставі наказу від 26.09.2018 року здійснив передачу вказаних земельних ділянок до комунальної власності без проведення їх інвентаризації та без розробки  проектів землеустрою.
Також представником позивача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, яке обґрунтовано тим, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2020 у цивільній справі № 587/2121/18 з аналогічних правовідносин у справі за позовом до ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року №394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради земельної ділянки площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради, встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Зважаючи на це Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про приватноправовий характер спору про визнання незаконним і скасування наказу, яким створено перешкоди в отриманні у власність визначеної земельної ділянки.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що предметом розгляду у справі, що розглядається є визнання протиправним та скасування наказу від 20.01.2020 р. № 11-1138/14-20-СГ, яким відмовлено в затвердженні документації із землеустрою та наданні у користування земельної ділянки, тоді як у справі № 587/2121/18 Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2020  встановлено, що метою звернення позивача до суду є отримання у власність земельної ділянки, щодо якої вона отримала дозвіл на розроблення проектної документації, отримала таку документацію та затвердила її у ГУ Держгеокадастру у Сумській області, а позовні вимоги у справі, що розглядалась Великою Палатою Верховного Суду стосувались: визнання незаконним та скасування наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0064, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради; зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області на підставі проекту землеустрою, який затверджено наказом управління від 23 червня 2018 року за № 18-4732/16-18-СГ, надати їй у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 5924780900:03:002:0064 та цільовим призначенням - для  ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради, тобто у справі, що розглядається судом апеляційної інстанції, вирішується правомірність/протиправність дій відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо видачі наказу про відмову у затвердженні проекту землеустрою, тобто спір носить публічно-правовий характер, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, оскільки є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин і в даному випадку спір не носить приватно-правовий характер, оскільки кінцевою метою спору є затвердження документації із землеустрою, при цьому у даному спорі відсутній майновий чи особисто немайновий інтерес учасника.
Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №3525280500:02:000:9009, площею 9,00 га ріллі, в оренду для ведення фермерського господарства на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, за межами населених пунктів. (а.с.65)
Наказом від 20.01.2020 року №11-1138/14-20-СГ відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, тому відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки (а.с. 24).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", норми Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом даного спору є правомірність/протиправність Наказу від 20.01.2020 року №11-1138/14-20-СГ, яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою.
Згідно частини 1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Частина 2 ст.116 Земельного кодексу України передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Статтею 123 Земельного кодексу України передбачає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.
При цьому, частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України та відповідно частини 4 статті 123 Земельного кодексу України.
Зокрема, в силу частини 6  ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
За приписами частини 14   статті 123 Земельного кодексу України   підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. 
Водночас, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.15 ст.123 ЗК).
Таким чином, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Матеріалами справи підтверджується, що Наказом №11-1138/14-20-СГ від 20.01.2020 року відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, тому в силу статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає, за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.
На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.
При цьому, за правилами частини 1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (та кореспондується з правилами ст. 126 Земельного кодексу України). 
Матеріалами справи підтверджується, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.09.2018 р. №11-6309/14-18-СГ передано Великоандрусівській сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2293,4730 га, згідно з актом приймання-передачі, в т.ч. і земельну ділянку з кадастровим №:3525280500:02:000:9013, площею– 18,3469 га. (а.с. 78-93).
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка площею 18,3469 га, кадастровий №:3525280500:02:000:9013 сформована, зареєстрована як об`єкт речового права, власником якого є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області (а.с.73-74, 94-95).
Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено те, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, 
- розпорядження землями територіальних громад; 
- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; 
- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають:
а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;
б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частина 1 ст. 122 ЗК України визначає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи із положень зазначених правових норм, суд першої інстанції вірно зазначив, що вирішення питань про передачу земель територіальної громади у власність чи користування є виключним правом сільських, селищних, міських рад як суб`єкта права власності на землю.
Водночас законодавством України передбачений певний алгоритм дій суб`єкта владних повноважень щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад.
Такий алгоритм дій визначений статтею 117 Земельного кодексу України, а саме, державна реєстрація такого права власності територіальної громади на таку земельну ділянку, яка здійснюється на підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у комунальну власність.
Слід взяти до уваги, що після державної реєстрації такого права відповідач позбавляється правових підстав ухвалювати рішення про розпорядження відповідною земельною ділянкою, у тому числі і застосовувати процедуру прийняття такого рішення, що визначена ст. 123 Земельного кодексу України.
За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час винесення спірного наказу від 20.01.2020 р. №11-1138/14-20-СГ у відповідача були відсутні повноваження розпоряджатись земельною ділянкою кадастровий №:3525280500:02:000:9013, тому такий наказ виданий у межах та у спосіб, визначений законом.
Відповідно до вимог статті 35 Закону України “Про землеустрій” інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. 
У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.
Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.
Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями:
а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:
для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;
в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив;
б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо:
внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру;
формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок;
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами;
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву. 
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.07.2018 р. №11-5437/14-18-СГ затверджена проектна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності відносно несформованих земельних ділянок. (а.с. 69-72)
Водночас, на час винесення наказу земельна ділянка з кадастровим №:3525280500:02:000:9013 вже була сформована.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 р. № 513 затверджений Порядок проведення інвентаризації земель (чинний на час проведення інвентаризації відповідачем), далі – Порядок №513, яким установлює вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).
Пунктом 7 Порядку №513 визначено, що вихідними даними для проведення інвентаризації земель є, зокрема відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою.
Відповідно до частини 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Частинами 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. 
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до частин 9, 10 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Матеріали справи містять підтвердження, що 24.07.2013 року Управління Держземагенства у Світловодському районі зареєстрував земельну ділянку (державна реєстрація земельної ділянки) кадастровий №:3525280500:02:000:9013 з місцем розташування: Кіровоградська область, Світловодський район, Великоандрусівська сільська рада  (а.с. 73-74).
При цьому, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить дані щодо часу державної реєстрації (16.10.2019) права власності на земельну ділянку площею 18,3469 га,  кадастровий №:3525280500:02:000:9013 за Великоандрусівською сільською радою  Світловодського району Кіровоградської області (форма власності комунальна) (а.с. 94-95). 
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час винесення наказу від 20.01.2020 р. №11-1138/14-20-СГ у Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (відповідача) не було повноважень розпоряджатись земельною ділянкою кадастровий №:3525280500:02:000:9013, оскільки після державної реєстрації права на землю за Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, вказана земельна ділянка була передана у власність Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області  від 20.01.2020 р. № 11-1138/14-20-СГ про відмову в затвердженні документації із землеустрою та наданні у користування земельної ділянки із кадастровим номером: 3525280500:02:000:9013, площею – 18,3469 га - виданий у межах та у спосіб, визначений законом.
За таких обставин безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо не проведення  відповідачем інвентаризації спірної земельної ділянки при передачі її у комунальну власність, оскільки вказана земельна ділянка є сформованою та зареєстрована як об`єкт речового права.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства України, що регулюють дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, 321, 322 КАС України, колегія суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 340/232/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.
В повному обсязі постанова виготовлена 15.07.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова