Справа № 464/2016/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю. 
Провадження № 33/811/729/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року, 

встановив:

цією постановою об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за єдиними унікальними номерами справ: № 464/2016/20 (пров. 3/464/1275/20), № 464/2017/20 (пров. 3/464/1276/20), № 464/2018/20 (пров.3/464/1277/20), №464/2019/20 ( пров.3/464/1278/20), присвоївши справі єдиний унікальний номер 464/2016/20 (пров. 3/464/1275/20).
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення відповідно до ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.
Згідно постанови, ОСОБА_1 07 квітня 2020 року о 13.05 год. по вул.Вернадського, 2 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки "Опель Віваро" д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим порушив п.13.1 ПДР України.
Крім цього, ОСОБА_1 , 07 квітня 2020 року о 13.07 год. по вул.Вернадського, 2 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки "Сітроен" д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим порушив п.10.9 ПДР України.
Крім цього, ОСОБА_1 , 07 квітня 2020 року о 13.10 год. по вул.Вернадського, 2 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки "Део Ланос" д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим порушив п.10.9 ПДР України.
Крім того, ОСОБА_1 , 07 квітня 2020 року о 13.10 год. по вул.Вернадського, 2 у м.Львові, керував автомобілем марки "ВАЗ 21063" в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. (проба 3,39 проміле)
Оскільки до суду надійшло чотири справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП об`єдную справи № 464/2016/20 (пров. 3/464/1275/20), № 464/2017/20 (пров. 3/464/1276/20),№ 464/2018/20 (пров.3/464/1277/20), №464/2019/20 ( пров.3/464/1278/20), в одне провадження та присвоюю №464/2016/20.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, звільнити ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, накладення штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, та від стягнення в дохід держави судового збору, закрити провадження у справі. 
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що 14.05.2020 р. підчас надання пояснень ОСОБА_1 визнав свою вину в скоєних правопорушеннях. Щиро розкаявся у вчинених поступках. Суду надано розписки власників транспортних засобів, в яких зазначено, що до ОСОБА_1 не мають такі жодних матеріальних та моральних претензій. Також надано характеристику з місця проживання.
Крім цього ОСОБА_1 являється членом ГО «Західно-українського комітету сприяння боротьбі з організованою злочинністю та корупцією» за клопотанням якого громадська організація просила передати ОСОБА_1 на поруки, надала протокол, позитивну характеристику на останнього, однак подане клопотання не склало вражень на головуючого суду.
Зазаначає, що правопорушення вчинено вперше, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил ОСОБА_1 не притягався, визнав свою вину і щиро покаявся, пояснив, що є інвалідом 2 групи, має на утриманні перестарілу матір і у разі позбавлення його прав керувати транспортними засобами не зможе матір завезти на цвинтар, де похоронені його рідний брат та батько, саме щире каяття особи, яка вчинила правопорушення відноситься до пом`якшуючих обставин.
Звертає увагу, що в матеріалах є наявні пояснення, а саме : ОСОБА_2 , в якому лише зазначено про технічні ушкодження на автомобілі, власником якого є останній, який є підписаним у схемі ДТП; пояснення ОСОБА_3 , в якому останній зазначає про наявні ознаки алкогольного сп`яніння, однак не вказує скільки проміле показав вимірювальний прилад « ДРАГЕР»; пояснення ОСОБА_4 , в якому зазначено в який спосіб дізнався про пошкодження його автомобіля; пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак відсутні пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
На думку апелянта всіх свідків слід було допитати в судовому засідання з метою з`ясування всіх обставин по справі, однак судом таких не було допитано, що змушує апелянта просити суд апеляційної інстанції допитати таких.
Підкреслює, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначені ті самі прізвища свідків, однак підписи значно відрізняються від попередніх на інших протоколах, як і на поясненнях написаних та долучених до матеріалів справи. Так як підписи свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у протоколі та акті відрізняються від підписів на поясненнях, то акт, в якому зазначено кількість проміле ставиться під сумнів, однак проходження тесту на вміст алкоголю в медичних закладах не проводився та не пропонувався водієві пройти, що ставить під сумнів вмістимість зазначеного алкоголю.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418260 від 07.04.2020 р., квитанцією з Алкотестеру «Драгер», згідно якої ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проба 3, 39 проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які засвідчили проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду позитивні 3,39 проміле; оглянутим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, вказані докази узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи підписи свідків у протоколах відрізняються, такі твердження апелянта свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли.
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду грунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.