ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/465/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)
                       суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.,

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   

Представники сторін:
від позивача: Руденко С.О., довіреність №249  від 28.04.2020 р.,  адвокат;
від Дніпровської міської ради: Конарева С.К., довіреність №7/10-3692  від 19.12.2019 р.,  представник;
інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином ( а.с.202,т.2)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 30.10.2019 року у справі   № 904/465/19 (суддя Юзіков С.Г.) 
за позовом Акціонерного  товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дніпровська міська рада
про стягнення 3 348 050, 39 грн. 

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне  товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради із позовом про стягнення 3 348 050,39 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 1 квартал 2018 року.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2019 року у справі № 904/465/19 позовні вимоги Акціонерного  товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено.
Суд стягнув  з Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради  на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"  3     348050, 39 грн. - боргу, 50220,76 грн. - судового збору. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою,  в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи,  просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області та відмовити у позові.
В обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на те, що  судом не було прийнято до уваги, що відповідач, відповідно до Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 48/36 від 24.10.2018, не являється ані органом виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, ані органом виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом, що свідчить про пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки він не наділений повноваженнями на компенсацію збитків залізничного транспорту за пільгові перевезення громадян, а договір щодо компенсації пільгового проїзду сторони не укладали.
Апелянт вважає, що суд помилково дійшов висновку щодо повноважень відповідача у галузі транспорту та транспортної інфраструктури стосовно розповсюдження таких повноважень  на послуги щодо перевезення залізничним транспортом, оскільки збитки позивача за пільгові перевезення громадян не можуть бути відшкодовані за рахунок місцевого бюджету з тих підстав, що  орган місцевого самоврядування не приймав рішення щодо введення відповідних пільг громадянам, перелік яких містять Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
На думку відповідача,  позивачем не доведена заявлена до стягнення сума компенсації за пільговий проїзд громадян, оскільки ним не надано місячної станційної звітності, на підставі якої залізниці,  згідно із пунктом 9 Порядку розрахунків обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1359 від 16.12.2009, складають облікову форму про недоотримані кошти.
Всі ці обставини, на думку  апелянта,  є підставами  для скасування рішення суду першої інстанції та  відмови  у позові.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 30.10.2019 року у справі  № 904/465/19 (суддя Юзіков С.Г.), призначено до розгляду на 21.04.2020рік. 
 У зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 року та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів      № 3 від 31.03.2020 року,  розгляд справи № 904/465/19, призначеної на 21.04.2020 року  не відбувся.
20.03.2020 року  від позивача  надійшов  відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( а.с.180,т.2).
Постановою  КМУ від 20 травня 2020 р. №     392 « Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів»  визначено, що  на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, а ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 року призначено розглянути апеляційну скаргу Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради  в судовому засіданні 22.06.2020 року. 
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги просив залишити без змін рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.
Представник Дніпровської міської ради в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області та відмовити у позові.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи  був повідомлений належним чином ( поштове повідомлення про вручення а.с.202, т.2), на час  розгляду справи заяв  або клопотань про відкладення до суду не надходило.
22.06.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
 Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників позивача та третьої особи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          З матеріалів справи вбачається, що позивач надає послуги перевезення пасажирів залізничним транспортом,  окремі категорії громадян користуються відповідними  пільгами при користуванні залізничним транспортом, зокрема, пільговими тарифами.
За даними позивача, не спростованими відповідачем, у межах м. Дніпро (Дніпровської міської ради) розташовані залізничні станції, на яких продають квитки пасажирам залізничного транспорту: РПЧ-1 Дніпропетровськ, Дніпропетровськ, Горяїнове, Сухачівка, Зустрічна, НД Вузол, Нижньодніпровськ, Дніпропетровськ Південний.
Відповідно до Положення  «Про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради», затвердженого  Рішенням Дніпровської міської ради  від 24.10.18р. № 48/36,  Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради. До повноважень департаменту входить, зокрема, замовлення, організації, планування транспортного обслуговування населення міста; виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів у галузі транспорту та транспортної інфраструктури.
14.12.17р. позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір стосовно компенсації  за приміські залізничні перевезення пільгових категорій громадян м. Дніпро на 2018р., до звернення додавалися два примірники договору,  підписані Відповідачем. Наведене звернення, згідно з відміткою відповідача, одержане ним того ж 14.12.17р. 
На звернення позивача, 28.02.18р. відповідач надав відповідь про неможливість укладення зазначеного договору, у зв`язку з тим, що бюджетом м.Дніпро на 2018р. не передбачено фінансування на покриття збитків від перевезення пасажирів пільгової категорії залізничним транспортом.
Позивач звертався до відповідача з листом від 27.11.18р. про направлення Відповідачеві пакету документів, необхідних для приймання на облік та відшкодування  витрат, які понесла регіональна філія "Придніпровська залізниця" під час перевезень пільгової категорії громадян у І кварталі 2018р. (актів звіряння за І квартал, актів виконаних робіт, звітів за І квартал, рахунку за І квартал). 
Відповідно до облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів (за окремими категоріями пільговиків), за фактичну кількість перевезених пільговиків за період з 01.01.18р. по 31.03.18р. Позивач недоотримав  3    348    050,39 грн., а саме:
- облікова форма (учасники бойових дій 5 кат.): 3109 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 86     325,98 грн.;
- облікова форма (пенсіонери 1 кат.): 120523 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 2896822,53 грн.;
- облікова форма (інваліди 2 кат.): 11835 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 292     951,18 грн.;
- облікова форма (діти з багатодітних сімей 3 кат.):2118 оформлених пільгових документів на загальну суму 56016,59 грн.;
- облікова форма (чорнобильці 1,2 категорії): 737 оформлених пільгових документів на загальну суму 15     934,11 грн.
На підтвердження даних, внесених у наведені облікові форми, Позивач надав копії контрольних касових стрічок, змінних звітів касира по типах пільг за 1 квартал 2018р. 
Позивач не відшкодував Відповідачеві витрати Позивача за перевезення пільгових категорій громадян.
За розрахунками  Позивача, борг Відповідача з компенсації за надані послуги пільговим категоріям громадян за період з 01.01.18р. по 31.03.18р. становить 3      348     050,39      грн.
Звертаючись до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради із позовом про стягнення 3 348 050,39 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 1 квартал 2018 року, позивач - Акціонерне  товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"   посилався на те,  що саме Відповідач є розпорядником бюджетних коштів у галузі транспорту на території міської ради, а  відсутність бюджетного фінансування Відповідача не може бути підставою невиконання ним своїх зобов`язань.
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи   суму заборгованості, господарський суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги  пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із закону і не залежать від їх бажання, що спростовує доводи Відповідача про необґрунтованість заявленого позову з огляду на відсутність укладеного сторонами договору, який врегульовував би спірні відносини.
Окрім того, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.
Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»     передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії          їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Частиною 6 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт»      встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від використання пільгових тарифів відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.
Обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.
Для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. 
Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".
Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання права на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993 року, Законами України: "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",  "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України   видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За змістом п.п.б п.4 ч.1 статті 89 Бюджетного кодексу України      у редакції, яка  діяла на час виникнення спірних правовідносин,  до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать видатки на          соціальний захист та соціальне забезпечення за державними програмами  соціального захисту:
додаткові виплати населенню на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню), пільги окремим категоріям громадян, що надаються: ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія     Закону України     "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; звільненим зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років військовослужбовцям Служби безпеки України; особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків; звільненим з військової служби особам, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; батькам та членам сімей військовослужбовців, військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісти під час виконання службових обов`язків; реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; депортованим особам, які повернулися в Україну на постійне проживання; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; пенсіонерам з числа спеціалістів із захисту рослин відповідно до частини четвертої     статті 20     Закону України "Про захист рослин"; громадянам відповідно до     пункту "ї"     частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я,     частини п`ятої     статті 29 Закону України "Про культуру",     частини другої     статті 30 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу",     абзацу першого     частини третьої статті 57 Закону України "Про освіту"; дітям війни; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування; доставка громадянам повідомлень про призначення субсидії.
     Відповідно до п.6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 року №252 (далі Порядок №252) суб`єкти господарювання, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно з законодавством України.  
Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.02р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі Постанова КМУ № 256).
Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року № 1359 "Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян" (далі Постанова КМУ № 1359).
Пунктом 2 Постанови КМУ № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.
Пунктами 3, 4 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 256 встановлено,  що головними  розпорядниками  коштів  місцевих  бюджетів   на здійснення  заходів  з  виконання  державних  програм  соціального захисту  населення  є  керівники  головних  управлінь,  управлінь, відділів  та  інших  самостійних  структурних підрозділів місцевих держадміністрацій,     виконавчих    органів    рад,    об`єднаних територіальних  громад, до компетенції яких належать питання праці та  соціального  захисту  населення  (далі  - головні розпорядники коштів). Перерахування  сум  субвенцій  на  фінансування   видатків місцевих  бюджетів  на  здійснення  заходів  з виконання державних програм   соціального   захисту  населення  провадиться  Державною казначейською  службою  згідно  з  помісячним  розписом асигнувань державного  бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.
Згідно з п.5 цього Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами надавачами фактичних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомам міських рад.
Пунктами 3-5, 7 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 1359 встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки); сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг; інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.
Згідно з пунктом 9 Порядку, на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом;
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку залізниці не пізніше ніж 15-го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми; головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.
Як вбачається з матеріалів справи,  відповідно до облікових форм сума за фактичну кількість перевезених пільговиків за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 склала                           3 348 050,39 грн., що підтверджується наступним:
- облікова форма (учасники бойових дій 5 кат.): 3109 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 86    325,98 грн.;
- облікова форма (пенсіонери 1 кат.): 120523 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 2     896     822,53 грн.;
- облікова форма (інваліди 2 кат.): 11835 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 292     951,18 грн.;
- облікова форма (діти з багатодітних сімей 3 кат.):2118 оформлених пільгових документів на загальну суму 56016,59 грн.;
- облікова форма (чорнобильці 1,2 категорії): 737 оформлених пільгових документів на загальну суму 15     934,11 грн.
Данні, внесені  у наведені облікові форми, підтверджуються  копіями контрольних касових стрічок, змінних звітів касира по типах пільг за 1 квартал 2018р. 
Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 3.1 Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 48/36 від 24.10.2018, департамент є виконавчим органом Дніпровської міської ради, на який, в тому числі, покладено обов`язок виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів у галузі транспорту та транспортної інфраструктури.
Враховуючи вищенаведене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про стягнення з відповідача  витрат, понесених позивачем  внаслідок  пільгового перевезення.  
При цьому, доводи апелянта про відсутність у відповідача необхідних грошових коштів, не звільняє останнього від виконання покладених на нього законодавством зобов`язань, оскільки законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.
Частиною 1 ст. 193 ГК України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Таким чином, зобов`язання позивача здійснювати перевезення пасажирів на пільгових умовах передбачено  імперативними нормами  законодавства, а тому      відсутність укладеного між сторонами  договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд у приміському сполученні не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі виникає безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.
У відносинах щодо розрахунку із Залізницею за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, головні розпорядники державних коштів на фінансування соціальних програм виступають не як суб`єкти владних повноважень, а як боржники у зобов`язальних господарських правовідносинах. 
Посилання апелянта на те, що він є неналежним відповідачем по справі, є необґрунтованими, оскільки саме відповідач відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 3.1 Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, є виконавчим органом Дніпровської міської ради, на який, в тому числі, покладено обов`язок виконання функцій головного розпорядника бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у м. Дніпрі, а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.
          Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради.

 З огляду на викладене та керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України,  Центральний апеляційний господарський суд, -      
                              
                                                 ПОСТАНОВИВ:    
         
Апеляційну скаргу Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2019 року у справі №904/465/19 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених статтею 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.07.2020 року.

Головуючий суддя                                                               О.В.Березкіна

Суддя                                                                                      О.Г.Іванов

Суддя                                                                                      С.Г.Антонік