Ухвала
Іменем України
09 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 0311/1503/2012
провадження № 51-2330ск18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 05 грудня 2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 липня 2020 року,
 
встановив: 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 
2019 року відмовлено у задоволені заяви захисника ОСОБА_4 про перегляд вироку Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 
2012 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 липня 2020 року вказану ухвалу суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 висуває вимогу про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. 
Перевіривши дотримання порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з  п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.  
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається з касаційної скарги, захисник не зазначив, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції заяви захисника в порядку, передбаченому положеннями статей 459 – 467 КПК та апеляційним судом при перегляді рішення суду першої інстанції, з урахуванням положень ст. 412 КПК
Отже, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги, і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу. 
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 
2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 липня 2020 року залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
 
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                            ОСОБА_3