ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1099/20  Номер провадження 33/814/485/20	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та захисника в його інтересах – адвоката Чабаненка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 

Згідно з постановою, 05.04.2020 року о 23 год 32 хв ОСОБА_1 по проспекту Володимирському, 79 в м. Лубни Полтавської області, керував автомобілем Wolkswagen T5 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виразилося у нестійкій ході, запаху алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову судді відносно нього скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складали, про що свідчить відеозапис долучений працівниками поліції, відео на якому закінчується в 00 год 40 хв 06.04.2020, а протокол складений о 01 год 20 хв, а тому вказати пояснення по суті правопорушення та підписати даний протокол він не міг, так само як і відмовитися від його підписання.
Крім того, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а тому вважає, що були відсутні підстави вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також посилається на відсутність в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015 такої ознаки алкогольного сп`яніння як «нестійка хода», та ставить під сумнів наявність такої ознаки як «запах алкоголю з порожнини рота», оскільки всі працівники поліції перебували в засобах особистого захисту – захисних масках та вони не знімалися.
За відсутності ознак сп`яніння, вважає були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказує, що на його вимогу не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу.
Просить звернути увагу, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння ані на місці зупинки, ані в закладні охорони здоров`я, та в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду, а лише формально в усному порядку розцінив його вимогу надати відповідні документи на спеціальний технічний засіб, яким він збирався проводити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, як відмову, що свідчить про порушення порядку проведення огляду, який передбачений ст. 266 КУпАП.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано які саме дії свідчили про його ухилення від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Вважає неправомірним виправлення у протоколі дописки. При цьому зазначає, що моделі алкотестера 5810 не існує, відеоматеріали, які прикладені до протоколу, не відображають реальної, об`єктивної картини того, що відбувалося в ніч на 06.04.2020, так як вони поліцейським самостійно, без попередження або виключалися або були видалені. 

       Заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та виступ в захисника в його інтересах ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 087500 від 06.04.2020, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, відеозапису - на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Так з наданого відеозапису вбачається, що автомобіль Volkswagen T5 д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції на підставі відсутності у вказаного автомобіля спереду номерного знаку разом із бампером.
За кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 , який також на вимогу поліцейського продемонстрував водійське посвідчення та в подальшому сховав його.
Під час спілкування з водієм, у поліцейського виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду та водій зобов`язаний пройти такий огляд.
На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, на що останній повідомив працівника поліції про вживання горілки та в подальшому на запитання щодо його згоди пройти огляд як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, яке вимагало конкретної відповіді – так чи ні, фактично ухилявся від відповіді та висував зустрічні вимоги, що працівником поліції правильно було розцінено як намагання ухилитися від проходження огляду та взагалі відмовитися від нього.
Дані обставини були предметом розгляду суддею першої інстанції, підтверджені відеозаписом та поясненнями свідків, а тому було вірно встановлено відсутність порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є надуманими, оскільки такий документ (а.с. 3) було складено поліцейським СРПП № 3 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області Лутченко В.О. та направлено гр. ОСОБА_1 до Лубенського обласного наркологічного диспансеру.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже вбачається, що посадова особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, вправі надавати докази в тому обсязі, який вважає за необхідне для доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Тому посилання ОСОБА_1 на вибірковість та частковість надання суду відеозапису події від 06.04.2020, вважаю безпідставною. При цьому, в ході апеляційного розгляду встановлено, що наданий відеозапис повно відображає характер дій ОСОБА_1 та наявність у таких діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Порушень в хронології та неповного відображення подій зафіксованих на доданому до матеріалів справи відеозаписі, які б могли істотно вплинути на висновки суду, не встановлено.
Щодо зазначення в протоколі технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння - алкотестер 5810 та заперечення ОСОБА_1 з цього приводу, що такого технічного засобу не існує, вважаю дану описку в протоколі не істотною, оскільки огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою. Дана обставина була перевірена судом першої інстанції та було встановлено, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд за допомогою приладу «Газоаналізатор Alcotest 6810».
Крім того, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на порушення ст. 266 КУпАП працівниками поліції щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки таке недотримання законодавства працівниками поліції жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вимоги апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан