УХВАЛА

27 липня 2020 року 
Київ
справа №140/2992/19
адміністративне провадження №К/9901/18227/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року
у справі №140/2992/19
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій» 
до Головного управління ДПС у Волинській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №140/2992/19, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0006021409 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 145737 гривень, №0006011409 щодо встановлення відсутності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму ПДВ 66864 гривень та застосування штрафу в розмірі 50 відсотків на суму 33432 гривень 50 копійок, №0005991409 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 13190 гривень.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 29 травня 2019 року №0006021409 в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 101318,00 гривень,  №0005991409 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 10056,25 гривень, №0006011409 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 11697,50 гривень. У задоволенні решти позовних відмовлено. 
Звертаючись із касаційною скаргою скаржник підставою касаційного перегляду визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема за пунктом третім, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.  
Скаржник покликаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України не зазначає яка норма права викликала питання застосування та потребує висновку Верховного Суду, не доводить подібність правовідносин (наявність відмінностей), в розрізі кожного з трьох актів індивідуальної дії, які є предметом розгляду цієї справи, рішення якої заявлені до касаційного перегляду.   
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №140/2992/19 -  повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Р.Ф.Ханова