Постанова  
Іменем  України
 
23 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 188/498/18-ц
 
провадження № 61-5555св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля»,
третя особа - виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства 
«ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - 
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), третя особа - виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське» (далі - 
ВСП «Шахтоуправління Першотравенське»), про поновлення на роботі 
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що у період з 07 листопада 2016 року 
до 28 серпня 2017 року він перебував у трудових відносинах із шахта «Ювілейна» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» 
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Протягом 2017 року складалися накази щодо притягнення його 
до дисциплінарної відповідальності через порушення правил трудового розпорядку, які у подальшому стали підставою для звільнення його 
з роботи.
Вважав, що виявлені порушення правил трудового розпорядку 
не відповідали дійсності, оскільки в усіх наказах про накладення на нього дисциплінарного стягнення відлік шестигодинного робочого часу відраховується чітко від графіків змін, а не від фактичного робочого часу виконання трудових обов`язків.
Зазначав, що його не повідомляли щодо засідань профспілкового комітету 
і він не надавав відповідних пояснень.
Крім того зазначав, що у наказі про його звільнення зазначено, що він працював на дільниці шахтного транспорту № 3, що не відповідало дійсності, оскільки він працював на дільниці шахтного транспорту № 2.
Наказ про його звільнення було прийнято під час його тимчасової непрацездатності.
Зазначав, що звільнено його було 28 серпня 2017 року, наказ про звільнення йому видали 30 серпня 2017 року, розрахунок провели 31 серпня 2017 року та 04 січня 2018 року оплачено дні коли він перебував на лікарняному та був тимчасово непрацездатний.
При цьому зазначав, що трудову книжку відповідач йому не видав і по день звернення із цим позовом.
З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд: поновити його на роботі на посаді гірника підземного 
на дільниці шахтного транспорту № 2 шахти «Ювілейна» 
ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»; скасувати наказ від 28 серпня 2017 року № 1122-к про його звільнення; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із 28 серпня 2017 року до дня поновлення на роботі.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 
від 08 листопада 2018 року у складі судді Полубана М. П. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач протягом 2017 року систематично не виконував без поважних причин обов`язків, покладених 
на нього трудовим договорам та правилами внутрішнього трудового розпорядку, тобто систематично покидав своє робоче місце та в порушення встановленим нормам самовільно пересувався від свого робочого місця 
до центрального підйомника.
Суд першої інстанції вважав, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки при звільненні позивача відповідачем було дотримано процедури і порядку, передбачених чинним законодавством про працю.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 
від 08 листопада 2018 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту № 2 шахти «Ювілейна» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 серпня 2017 року по 12 березня 2019 року у розмірі 76 300,62 грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
Допущено до негайного виконання рішення суду у частині поновлення 
на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 
у межах платежу за один місяць у розмірі 5 849,62 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідачем 
не було доведено належними та допустимими доказами наявності у діях позивача систематичного невиконання трудових обов`язків покладених 
на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, а тому суд апеляційної інстанції вважав, що позивача було звільнено з роботи 
з порушенням норм трудового законодавства, правовим наслідком чого 
є поновлення та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, 
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити 
в силі рішення суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області. Відмовлено у зупиненні виконання постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року в частині поновлення 
ОСОБА_1 на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту № 2 шахти «Ювілейна» виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць у розмірі 5 849,62 грн. У іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року зупинено 
до закінчення касаційного провадження.
У квітні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.
Вважало, що під час звільнення позивача з роботи було дотримано норми трудового законодавства.
Зазначало, що судом апеляційної інстанції було поновлено позивача 
на дільниці, працівником якої він не був та по професії за якої не знаходився у трудових відносинах з відповідачем, зокрема: позивач працював 
на дільниці шахтного транспорту № 3 гірноробочим підземним, а суд апеляційної інстанції поновив його на посаді гірника підземного дільниці шахтного транспорту № 2.
Вважав, що судом апеляційної інстанції неправильно розраховано розмір стягнення за вимушені прогули, починаючи з 28 серпня 2017 року, 
не зважаючи на те, що цей день є останнім робочим днем позивача 
і розрахунок за нього зроблено ще при звільненні останнього.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У травні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на касаційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про частково задоволення його позову.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
07 листопада 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу за професією гірник підземний 2 розряду за строковим договором на 3 місяці. Робоче місце визначено - дільниця шахтного транспорту (а. с. 33-34 т. 1).
Наказом від 01 серпня 2017 року № 1015/1-К ОСОБА_1 переміщено 
на підставі вимог статті 32 КЗпП України за професією гірник підземний 2-го розрядку з 01 серпня 2017 року на дільницю шахтного транспорту № 3 
(а. с. 35 т. 1).
Відповідно до наказу директора ВСП «ШУ Першотравенське» від 28 лютого 2017 року № 1070 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та на нього накладено стягнення, а саме догану, 
із позбавленням 100 % премії за лютий 2017 року. Підставою для накладення зазначеного стягнення було порушення вимог 
пункту 1.12.6 Інструкції № 7 з охорони праці, безпечному виконання робіт 
та поведінці у шахті гірника підземного. Також зазначено, що ОСОБА_1 
07 лютого 2018 року залишив раніше встановленого часу своє робоче місце (а. с. 40-43 т. 1).
Згідно із наказом від 03 липня 2017 року № 3390 08 червня 2017 року 
у першу зміну підземний дільниці шахтного транспорту № 2 ОСОБА_1 покинув раніше встановленого часу своє робоче місце о 13.35 год. був виявлений на відстані 2,00 км від свого робочого місця та порушив встановлений маршрут пересування. Цим наказом ОСОБА_1 було затримано виплату премії за червень 2017 року. Другим пунктом цього наказу було дано вказівку на підготовку подання до профспілкового комітету про надання дозволу про звільнення (а. с. 51-53 т. 1).
Наказом директора ВСП «ШУ Першотравенське» від 26 липня 2017 року 
№ 3808 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану та було позбавлено 100 % премії за липень 2017 року 
(а. с. 125 т. 1).
Підставою цього стало те, що 18 липня 2017 року ОСОБА_1 у другу робочу зміну було надано наказ на зачистку гірничої маси, яка просипалася 
на боковому перекидавачу гро. 370. Без проведення прийому-здачі зміни покинув раніше своє робоче місце без поважної причини. Згідно пункту 1.12.6 Інструкції № 7 з охорони праці, пункту 2.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку такі дії є порушенням трудової дисципліни. Також було встановлено, що час пересування з робочого місця 
до навколостовбурного двору складало 50 хвилин, а ОСОБА_1 виїхав 
з шахти на поверхню о 20.32 год., що знаходить своє відображення 
у табельній системі, а саме у відомостях використання робочого часу.
Вказаний наказ було погоджено з головою профспілкової організації підприємства, членом якої був ОСОБА_1 і останнього було ознайомлено 
з цим документом. Надати будь-які пояснення щодо допущеного дисциплінарного проступку ОСОБА_1 відмовився, про що було складено відповідний акт від 18 липня 2017 року (а. с. 37 т. 1).
Наказом директора ВСП «ШУ Першотравенське» від 08 серпня 2017 року 
№ 4115 було підготовлене на направлення подання до профспілкового комітету НПГ для отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 
з підприємства за систематичне невиконання обов`язків покладених 
на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно 
пункту 3 статті 40 КЗпП України (а. с. 58 т. 1).
10 серпня 2017 року у приміщенні нарядної кімнати дільниці шахтного транспорту № 3 ОСОБА_1. було вголос зачитано наказ від 08 серпня 
2017 року № 4115, що підтверджується відповідним актом від 10 серпня 2017 року (а. с. 59 т. 1).
23 серпня 2017 року на засіданні профспілкового комітету було вирішено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 з підприємства на підставі 
пункту 3 статті 40 КЗпП України (а. с. 134 т. 1).
У наказі від 28 серпня 2017 року № 1122-к «Про звільнення» зазначалися вищезазначені порушення трудової дисципліни. Також зазначалося, 
що не зробивши належних висновків, 27 липня 2017 року у першу зміну ОСОБА_1 знову порушив вимоги Інструкції з охорони праці 
у частині дотримання виробничої дисципліни та нарядної системи, а саме залишив раніше встановленого часу робоче місце, у зв`язку із чим його звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України 
(а. с. 60-61 т. 1).
Наказом від 08 вересня 2017 року № 4844 було скасовано наказ 
від 27 червня 2017 року № 3288 у зв`язку із нововиявленими обставинами (а. с. 55 т. 1).
Пунктом 4.1 Розділу IV «Робочий час та час відпочинку» колективного договору ДТЕК «Павлоградвугілля», передбачено, що скорочена тривалість робочого для працівників, зайнятих на підземних роботах встановлюється 
6 годин у день, 30 годин у неділю.
Розділом IV колективного договору передбачено, що працівники, які працюють на підземних роботах працюють у чотири зміни. Перша зміна починається о 8.00 год. ранку і закінчується о 14.00 год., друга зміна починається з 14.00 год до 20.00 год., третя зміна починається о 20.00 год. 
і триває до 02.00 год., четверта зміна починається о 02.00 год і триває 
до 08.00 год. (а. с. 79-83 т. 1).
На шахті, на якій працював ОСОБА_1 , усі переміщення по шахті, у тому числі і під землею фіксувалися у табелях. Спуск і підйом у шахту відбувався по чіткому графіку.
В усіх наказах про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, відлік шестигодинного робочого часу відраховувався чітко від графіків змін, а не від фактичного робочого часу виконання трудових обов`язків.
У колективному договорі зазначено зміни і початок та кінець роботи по змінах, проте не має жодного посилання на те, що початок робочого часу і є початком роботи передбаченим для конкретної зміни.
Згідно довідки, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», загальна сума доходу, нарахованого ОСОБА_1 за два місяці, передуючи звільненню, становила 9 822,66 грн, середньоденний заробіток становив 197,67 грн 
(а. с. 155 т. 1).
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні 
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право 
в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір 
до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником 
або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного 
чи громадського стягнення.
Відповідно до статті 139 КЗпП Українипрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один 
з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини 
є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з частиною другої статті 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) 
від 06 листопада 1992 року № 9 зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилось порушення, 
чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до вимог 
статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести 
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову, суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні 
у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що позивачем було відпрацьовано шість годин робочого часу, передбаченого законодавством, підйом на поверхню відбувався не раніше закінчення відповідної зміни та ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів наявності у діях позивача невиконання трудових обов`язків, обґрунтовано вважав, що позивача було безпідставно притягнуто 
до дисциплінарної відповідальності, та дійшов правильного висновку, 
що звільнення позивача відбулось із порушенням норм трудового законодавства, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі 
із виплатою йому відповідно до вимог статті 235 КЗпП України середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, 
що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів 
у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Щодо зупинення виконання постанови
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року було зупинено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 12 березня 2019 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання судового рішення на підставі частини третьої 
статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.
Поновити виконання постанови Дніпропетровського апеляційного суду 
від 12 березня 2019 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
Є. В. Синельников
В. В. Шипович