Дата документу 10.08.2020 Справа № 336/4347/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 336/4347/19                                                     Головуючий у 1 інстанції Зарютін П.В.
Провадження №22ц/807/1989/20                             Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 серпня 2020 року         м. Запоріжжя
       Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
Головуючого:         Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
        Крилової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначав, що на теперішній час він має чотирьох утриманців, і щомісячно з нього стягується 84% з усіх видів заробітку (доходу), в той час, як у загальному випадку із зарплати працівника може бути утримано за декількома виконавчими документами 50 % заробітку. 
Так, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2007 року (справа 2?3347/07) з нього стягується на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2013 року (справа 336/3459/13-ц) з нього стягується на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року (справа 336/1344/17) з нього стягується на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року (справа 336/1344/17) з нього стягується на користь ОСОБА_3 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 07 березня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.
ОСОБА_2 зазначав, що з кожним рішенням змінювався його матеріальний і сімейний стан, він має нерегулярний дохід, працює моряком на контрактній, нерегулярній основі. 
Посилаючись на наведене, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд: 
- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2007 року (справа 2?3347/07) на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 
- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2013 року (справа 336/3459/13-ц) на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 
- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року (справа 336/134417) на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 
- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року (справа 336/134417) на користь ОСОБА_3 кошти на її утримання з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року позов задоволено частково. 
Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2007 у цивільній справі №2-3347/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/10 частки зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2013 у цивільній справі №336/3459/13-ц, пр.2/336/1819/2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/10 частки зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Змінено розмір аліментів, що сплачуються на утримання дитини ОСОБА_4 , встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 у цивільній справі №336/1344/17, пр.2/336/1136/2017 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/10 частки зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні позову в частині зміни розміру коштів, які стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 у цивільній справі №336/1344/17, пр.2/336/1136/2017 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини відмовлено. Вирішено питання судових витрат. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зменшення розміру коштів, які стягуються на утримання ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення, оскільки ці кошти стягуються до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Задовольняючи позов про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням ч.2 ст. 182 СК України та ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», наявні підстави для задоволення позову в частині зменшення частки доходу, яка стягується на утримання дітей, з 1/4 до 1/10 частки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з 1/6 до 1/10 частки на утримання сина ОСОБА_4 .
На вказане рішення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За приписами п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, даний спір за визначеними статтею 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, ОСОБА_2 надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 5 % заробітної плати боржника. Після винесення судом рішень про стягнення з нього аліментів, його заробітку явно недостатньо для забезпечення потреб на існування. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. 
Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу не направляли. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Приписами ч. 4 ст. 367 ЦПКУ України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2007 у цивільній справі №2-3347/07 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 16 жовтня 2007 року (а.с. 17).
З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 17 грудня 2010 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (а.с. 18).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2013 у цивільній справі №336/3459/13-ц, пр.2/336/1819/2013 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто не пізніше ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 12).
З копії контракту укладеного з ТОВ «Дельта Шиппінг» 20 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 працює моряком - на посаді ІІ помічника капітана на т/х «Славутич-15» (а.с. 19-20). 
Також, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року у цивільній справі №336/1344/17, пр.2/336/1136/2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно, з 07 березня 2017 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку (а.с. 12). 
Відповідно до даних, наданих ГУ ПФУ в Запорізькій області 19 грудня 2019 року, згідно з відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, протягом 2019 року (наявні дані до листопада включно) ОСОБА_2 нараховувалась заробітна плата (дохід) застрахованої особи, що враховується для розрахунку страхових виплат та страхового стажу, ТОВ «Дельта Шиппінг», код ЄДРПОУ 32487252, а саме: у січні - 25273,31 грн., у лютому - 25333,67 грн., у березні - 17841,05 грн., у квітні - 27371,33 грн., у травні - 26081,02 грн., у червні - 25894,69 грн., у липні та серпні - по 26121,53 грн., у вересні - 25935,20 грн., у жовтні - 26121,53 грн., у листопаді - 25935,20 грн. (а.с. 89-90).
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Вказана позиція відображена й у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Разом з тим, підставою для звернення до суду ОСОБА_2 стало те, що стягнення з позивача проводиться у межах виконавчих проваджень за декількома виконавчими листами, в порушення норми ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» щомісячно з нього стягуються 84% отриманого доходу, відповідно, сума, що залишається після сплати аліментів та коштів на утримання дружини, менше, ніж прожитковий мінімум, встановлений чинним законодавством для працездатної особи.
Так, частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Натомість, у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року справа № 357/12548/16-ц, провадження № 61-36263св18, колегією суддів відхилено доводи касаційної скарги, щодо неврахування частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника, може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника, оскільки предметом перегляду вказаної справи є не визначення розміру стягуваних з позивача аліментів або порядок їх стягнення, що врегульовано статтями 194-197, 274 СК України, а зміна їх розміру, встановленого раніше рішенням суду, що регулюється положеннями статті 192 СК України.
Тобто, за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. ст. 77, 81 ЦПК України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проте, будь-які докази на підтвердження зміни матеріального стану чи стану здоров`я платника аліментів в період з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів по справі № 336/1344/17 (провадження № 2/336/1136/2017), тобто з 22 березня 2017 року до дати звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів до 05 липня 2019 року в матеріалах справи відсутні.
Посилання позивача на наявність рішень про стягнення з нього аліментів мали враховуватися судом саме під час визначення розміру аліментів на інших дітей, а відтак не відображають погіршення матеріального стану та стану здоров`я ОСОБА_2 , та не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в рішеннях, на підставі яких стягуються аліменти з ОСОБА_2 зазначено, що він не заперечував проти задоволення позову та визнавав позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про його можливість сплачувати зазначений розмір аліментів на час ухвалення судових рішень. 
В ході розгляду справи належних та допустимих доказів того, що після встановлення судом розміру аліментів у позивача змінився матеріальний або сімейний стан, як і доказів погіршення його стану здоров`я, позивачем до суду представлено не було. ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження зміни його майнового чи сімейного стану, погіршення стану здоров`я, не навів жодних обставин, яких не існувало на час визначення розміру аліментів.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем його посилань на виникнення нових обставин з приводу зміни вже після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів його майнового, сімейного стану або стану здоров`я, які б зумовлювали наявність передбачених законом підстав для зміни розміру аліментів. 
Отже, суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права заслуговують на увагу, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання до суду апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1152,60 грн., що підтверджується оригіналом квитанції №0.0.1729921719.1 (а.с.131а). В зв`язку зі скасуванням судом апеляційної інстанції рішення суду та ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, ОСОБА_1 має право на компенсацію позивачем суми судового збору.
Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 141, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,- 

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 10серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: