Ухвала
07 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 487/5437/19
провадження № 61-11366ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гайдаражим Андрієм Валерійовичем, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - 
АТ «Миколаївобленерго») про захист прав споживачів.
Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з договором про користування електричною енергією від 22 лютого 2013 року № 0731713 ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку АТ «Миколаївобленерго» постачає до квартири АДРЕСА_1 , та на його ім`я відкрито особовий рахунок.
Станом на 01 січня 2019 року у позивача виникла заборгованість за спожиту у листопаді та грудні 2018 року електроенергію в сумі 323,83 грн, у зв`язку із цим 31 січня 2019 року електропостачання до квартири позивача було припинено.
Між тим, ОСОБА_1 вважає такі дії представників 
АТ «Миколаївобленерго» неправомірними, оскільки згідно з пунктом 13 договору про користування електричною енергією та пунктом 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 1999 року № 1357, відключення електроенергії до квартири позивача мало б відбутися 
на тридцятий день після отримання ним попередження про припинення електропостачання, однак, такого попередження позивач не отримував.
При цьому, неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 завдано збитків, оскільки внаслідок відключення електропостачання було зіпсовано придбану позивачем молочну суміш для приготування морозива та молочних коктейлів на загальну суму 6 568,60 грн, яка мала б зберігатись у холодильній камері.
Також, незаконними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у дискомфорті та переживані, які створив відповідач своїми діями, оскільки молочну суміш ОСОБА_1 придбав з метою влаштувати свято на день народження свого онука. Однак, у зв`язку з неправомірним відключенням електроенергії та зіпсуванням молочної суміші, як наслідок, було зіпсовано і свято дитини.
Посилаючись на викладені обставини, позивач ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь з АТ «Миколаївобленерго» 6 568,50 грн у відшкодування завданих збитків та 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати у справі.
Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 14 листопада 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Гайдаржим А. В. залишено без задоволення.
Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 14 листопада 2019 року залишено без змін.
30 липня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдаражий А. В. звернувся до  Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у цій справі щодо захисту прав споживача становить 
6 568,50 грн завданих збитків та 10 000,00 грн моральної шкоди, тобто суму, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат 
Гайдаражний А. В. посилається на підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме, що дана справа має для нього виняткове значення, оскільки заявник є особою з інвалідністю по зору, пенсіонером, а збитки, які йому завдано відповідачем, ставлять позивача у скрутне матеріальне становище.
Наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Гайдаражним А. В. в касаційній скарзі доводи, що зводяться до необхідності переоцінки доказів, не підтверджують виникнення виключних обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі про захист прав споживачів з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдаражний А. В. подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Гайдаражим Андрієм Валерійовичем, на постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська    С. Ю. Бурлаков   В. М. Коротун