ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 724/1535/19
провадження № 51-639 км 20
Верховний   Суд   колегією   суддів  Першої   судової   палати   
Касаційного   кримінального   суду   у   складі:
 
головуючого судді                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 ,
прокурора                                                ОСОБА_5 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурорана ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року стосовно
 
                                               ОСОБА_6 ,
                                               ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                                               уродженця с. Оселівка Кельменецького району
Чернівецької області, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289  КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Чернівецький апеляційний суд 11 грудня 2019 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінив, призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
 
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він у ніч з 03  на 04 серпня 2019 року з подвір`я домогосподарства на АДРЕСА_2 повторно незаконно заволодів мопедом «Дельта», потужністю 49.9 куб.см, без реєстраційного номеру, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5 000 грн.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із постановленим стосовно ОСОБА_6 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, просить його скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, не врахував особи обвинуваченого, зокрема того, що останній повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, має незняту та непогашену судимість, завдану потерпілому шкоду не відшкодував. Вказує на те, що судом об`єктивно не встановлено декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину в розумінні ст. 69 КК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Мотиви Суду 
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_6  у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК України в касаційному порядку не оспорюються. 
 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
 
Щодо доводів прокурора, наведених у поданій касаційній скарзі, то Суд уважає їх такими, що вони заслуговують на увагу з огляду на таке.
 
Згідно з приписами ч. 3 ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.
 
Цих вимог закону суд апеляційної інстанції під час апеляційного провадження не дотримався.
 
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання – активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, висновок органу пробації, а також дані про його особу, зокрема те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, конфліктів не вчиняє, скарг на нього до Хотинської міської ради не надходило, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
При цьому суд першої інстанції не встановив наявності обставин, які би істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, та давали підстави для застосування статей 69 чи 75 КК України.
 
Положенням ст. 69 КК України визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
 
Суд апеляційної інстанції, змінюючи вказаний вирок, зазначив про те, що обвинувачений провину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується задовільно, а також є інвалідом третьої групи, висловлює жаль з приводу вчиненого і бажає виправити ситуацію, що склалася, та нести кримінальну відповідальність за вчинене. Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що матеріальна шкода, яка завдана неправомірними діями обвинуваченого потерпілому є невеликою.
 
На думку суду апеляційної інстанції встановлені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.
 
Проте Суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд апеляційної інстанції в достатній мірі не врахував даних про особу  ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.
 
При цьому апеляційний суд у своєму рішенні не навів переконливих мотивів наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
 
З огляду на викладене ухвала суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
 
В разі підтвердження пред`явленого обсягу обвинувачення та за відсутності інших обставин, які можуть вплинути на призначення покарання, застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України слід уважати необґрунтованим.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
 
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                                      ОСОБА_3