ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Льон О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року                                                                                           Справа № 697/557/20

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року у справі 
за позовом            ОСОБА_1 

до                     старшого державного інспектора у сфері державного контролю 
за використанням та охороною земель і дотриманням вимог 
законодавства України про охорону земель 
у Канівському районі та м. Каневу Держгеокадастру області Щербини Михайла Анатолійовича,

          третя особа, яка не заявляє 
самостійні вимоги 
на предмет спору:  ОСОБА_2 

про                     визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Канівському районі та м. Каневу Держгеокадастру області Щербини Михайла Анатолійовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови від 08.11.2019 № 437-ДК/036411о08/01/-19 про накладення на позивача адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що строк звернення до суду нею був пропущений внаслідок запровадження Урядом карантину на території України, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень КАС України в редакції, чинній на момент вирішення судом питання про залишення її позовної заяви без розгляду, надавало їй право на поновлення пропущеного строку звернення до суду та зазначалося перед судом, але не було враховано при постановленні оскаржуваної ухвали суду.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Разом з тим, пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України в редакції, чинній з 02.04.2020, було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом в порядку статті 286 КАС України починається з дня вручення позивачу оскаржуваного рішення (постанови) та становить 10 днів.
При цьому, КАС України регламентовано повноваження суду поновити особі строк звернення до суду з адміністративним позовом за наявності поважних причин його пропуску.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо дотримання позивачем вищевказаного строку звернення до суду з позовом у цій справі належить установити дату отримання нею оскаржуваної постанови інспектора від 08.11.2019.
Однак, у матеріалах справи відповідні докази відсутні і у вказаній постанові не міститься конкретних реквізитів поштового відправлення її копії  позивачу.
Крім того, колегія суддів установила, що в матеріалах перевірки (акті обстеження земельної ділянки від 09.09.2019 та протоколі від 08.11.2019), на підставі яких відповідачем прийнято спірну постанову, також відсутні відомості щодо вручення їх копій позивачу та, відповідно, про її обізнаність з приводу проведення такої перевірки.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав вважати, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі без поважних причин.
Разом з тим, аналізуючи доводи апелянта щодо продовження процесуальних строків в силу пункту 3 Прикінцевих положень КАС України в редакції, чинній з 02.04.2020, колегія суддів зазначає, для застосування відповідних приписів та поновлення судом позивачу строку звернення до суду з цим позовом у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України, також необхідно встановити дату отримання нею спірної постанови.
У даному випадку, як вказано вище, відповідні докази пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом відсутні.
При цьому, судова колегія враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 27.06.2000 у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.
У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви через пропуск строку звернення до суду та порушення права позивача на доступ до суду.
Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року - скасуванню, а справа направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 21 липня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: