ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/739/20  Номер провадження 33/814/418/20	Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та захисника в його інтересах ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою, 26.01.2020 року о 02 год. 34 хв. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , по вул. Шевченка, буд. 22, в м. Полтаві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову судді відносно нього скасувати та закрити провадження у справі.
Заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказує, що хворіє язвою шлунку і дванадцятипалої кишки, постійно вживає ОСОБА_4 , який містить в собі спирт, у зв`язку з чим міг відчуватися запах алкоголю. Однак він не відчував ознак зниження уваги та швидкості реакції при керуванні транспортним засобом, тому не передав керування дружині.
Посилається на упередженість при складанні відносно нього протоколу, оскільки він наполягав на безпідставній його зупинці. 
Надає пояснення, що не поїхав проходити дослідження на алкоголь, оскільки був нічний час доби – 02 год. 34 хв., а в машині була дружина та дворічна дитина.
Крім цього, свідки що підтвердили його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не підтвердили, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Вказує на порушення його прав, які стали результатом розгляду справи за його відсутності.

       Заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та виступ захисника в його інтересах – адвоката Рукаса Г.І., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 400567 від 26.01.2020, письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» так і в закладі охорони здоров`я, відеозапису долученого до матеріалів справи - на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
       В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 категорично заперечує своє перебування в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не заперечує факту керування транспортним засобом та відмову на вимогу поліцейського від проходження у встановленому законом порядку проходження огляду на стан сп`яніння.
       Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.
Оцінка дій працівника поліції апеляційним судом не надається, оскільки чинним законодавством до повноважень поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України віднесено самостійне, яке ґрунтується на особистому внутрішньому сприйнятті ситуації на місці, встановлення наявності чи відсутності ознак стану сп`яніння, в разі наявності яких він має право вимагати від особи, яка була зупинена, пройти відповідний огляд на встановлення стану сп`яніння.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 400567 вбачається, що у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також допустив можливість запаху алкоголю з порожнини рота, викликаного вживанням препарату «Альмагель».
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Проте, ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі від проходження будь-якого огляду, що ним не заперечуюється, та такі дії безумовно підпадають під дії, визначені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Доводи ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції відновлені.
З огляду на викладене, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже рішення судді районного суду є законним та вмотивованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан