ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5299/20 Справа № 172/1195/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор»
на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Садове» до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове», звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 01.08.2014 року між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 строком на 5 років. 
В період дії даного договору, 11.06.2017 року, тобто до 31.12.2019 року, між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та 09.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером 42473474.
Про порушене право ТОВ «Садове» дізналося коли його директор ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора з постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 172/764/17 з метою перевірки наявності зареєстрованого речового права за ТОВ «Садове» на вказану земельну ділянку згідно з договором оренди землі від 01.08.2014 року, укладеним між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 .
У 2014 році ОСОБА_1 отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2014 року серії НАА № 339035 після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 4,726 га з кадастровим номером 1220755100:02:003:0194. Однак, державним нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину була допущена технічна помилка у зазначенні кадастрового номера земельної ділянки замість правильного 1220755100:02:003:0094.
В подальшому під час судового спору по цивільній справі № 172/764/17, який виник між ФГ «Агрофірма «Віктор» та ТОВ «Садове» і ОСОБА_1 , де предметом спору була та сама земельна ділянка площею 4,726 га, яка є предметом спору і по даній справі, державним нотаріусом виправлено допущену помилку та внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо правильного зазначення кадастрового номеру земельної ділянки. Підставою ж виникнення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,726 га з кадастровим номером 1220755100:02:003:0094 є саме свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2014 року серії НАА № 339035.
Про внесення вказаних змін державним нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.05.2017 року, індексний номер 87197740.
Вказаний факт підтверджується також і рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року у справі № 172/764/17.
На даний час договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 01.08.2014 року ні ТОВ «Садове», ні ОСОБА_1 не розривався, в судовому порядку не визнавався недійсним, а відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року у справі № 172/764/17 та постанови Верховного Суду від 21.08.2019 року взагалі підтверджено правомірність його укладення і законність користування ТОВ «Садове» на умовах оренди земельною ділянкою площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094. Тобто договір оренди землі від 01.08.2014 року є дійсним.
Під час судового спору у цивільній справі № 172/764/17, предметом спору у якій була земельна ділянка площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 і яка належить ОСОБА_1 , не зрозуміло яким чином та з яких підстав 11.06.2017 року фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» укладено договір на вказану земельну ділянку із ОСОБА_1 та 09.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. за зверненням фермерського господарства зареєстровано в Державному реєстрі речових прав нерухоме майно, індексний номер рішення 42473474.
На підставі викладеного, просить: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094, укладений 11.06.2017 року між ФГ «Агрофірма «Віктор» та ОСОБА_1 ;
скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право оренди земельної ділянки), індексний номер 42473474 від 09.08.2018 року щодо реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094;
визнати право оренди земельної ділянки площею 4,726 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 за ТОВ «Садове» на підставі договору оренди землі укладеного 01.08.2014 року між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 .
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094, укладений 11.06.2017 року між Фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» та ОСОБА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право оренди земельної ділянки), індексний номер 42473474 від 09.08.2018 року щодо реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Фермерське господарство «Агрофірма «Віктор», звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що спірний договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» від 11.06.2017 року порушує права ТОВ «Садове», з яким 01.08.2014 року ОСОБА_1 уклала договір оренди стосовно спірної земельної ділянки, законність якого підтверджено постановою Верховного Суду по справі № 172/764/17, оскільки на момент ухвалення такого рішення суду не було повідомлено про укладення між тими самими сторонами та стосовно тієї самої земельної ділянки нового договору, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права оренди.
Зазначає про те, що дія договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» не порушує права ТОВ «Садове» на спірну земельну ділянку, оскільки в момент державної реєстрації права оренди за ФГ «Агрофірма «Віктор» на підставі договору від 11.06.2017 року, не було зареєстровано права оренди на цю земельну ділянку за ТОВ «Садове».
Крім того, суд першої інстанції не встановив обставину, що договори оренди, укладені між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 є фіктивними, оскільки вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами. ТОВ «Садове» не обробляло спірну земельну ділянку, не сплачувало власнику плату за користування земельною ділянкою, не сплачувало земельний податок. Всі ці обов`язки з 2007 рік і по теперішній час виконує ФГ «Агрофірма «Віктор».
Вказував на те, що договори оренди, укладені між TOB «Садове» та ОСОБА_1 від 01.08.2014 року та від 04.05.2018 року є не вчиненими/не діють, оскільки право оренди за цими договорами не зареєстровано, а державну реєстрацію права оренди за договором від 04.05.2018 року було скасовано наказом МЮУ.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. 11.06.2014 року, ОСОБА_1 , згідно з Державним актом на право власності на землю серії 1-ДП № 081272 належить земельна ділянка з кадастровим номером 1220755100:02:003:0194 площею 4,726 га, яка знаходиться на території Васильківської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1, а.с.25).
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.05.2017 року видно, що ОСОБА_1 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НАА № 339035, реєстровий номер 908 від 11.06.2014 року земельна ділянка площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 (том 1, а.с.29).
01 липня 2007 року між ОСОБА_4 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27.03.2008 року (том 1, а.с.21-22).
19 червня 2012 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду до зазначеного договору оренди земельної ділянки, державну реєстрацію якої здійснено у відділу Держкомзему у Васильківському районі 21.12.12року за № 122075514002986. Додатковою угодою строк дії договору збільшувався до 10 років та внесено зміни до деяких інших розділів у зв`язку зі змінами законодавства (том 1, а.с.23).
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року у справі № 172/764/17, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року у задоволенні позову ФГ «Агрофірма «Віктор» до ОСОБА_1 , ТОВ «Садове» про визнання недійсним договору оренди землі від 01.08.2014 року та застосування наслідків недійсності правочину відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Садове» до ОСОБА_1 , ФГ «Агрофірма «Віктор», третя особа Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною задоволено, додаткову угоду від 19 червня 2012 року з реєстраційним номером 122075514002986 від 21.12.12 року до договору оренди землі від 01 липня 2007 року між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» визнано недійсною. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що предметом спору є одна і та ж земельна ділянка не зважаючи на помилку нотаріуса у одній цифрі кадастрового номеру, що потягло за собою помилку в зазначенні кадастрового номера земельної ділянки у договорі оренди землі з ТОВ «Садове» (том 1, а.с.31-42).
01 серпня 2014 року ОСОБА_1 як власник земельної ділянки уклала з ТОВ «Садове» договір оренди землі площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0194 строком на п`ять років, тобто до 31.12.2019 року. Право оренди за ТОВ «Садове» зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 26 серпня 2014 року.
20 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, відповідно до якого сторони досягли згоди викласти пункт 1.2 у наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка № 1082 загальною площею 4,726 га, у тому числі: рілля 4,726 га. Кадастровий номер земельної ділянки - 1220755100:02:003:0094».
11 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладено спірний договір оренди землі площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094, який зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 липня 2018 року. Строк дії вказаного договору до 31.12.2027 року з правом пролонгації.
04 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» укладено договір оренди землі площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 строком на сім років.
Рішенням державного реєстратора Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Чміль І.Б. 23 травня 2019 року № 41235448 проведено державну реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номером 382197012207, що розташована на території Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1220755100:02:003:0094.
Згідно із наказом Міністерства юстиції України № 2292/5 від 06.07.2018 року задоволено скаргу фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» від 31.05.2018 року, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.05.2018 року № 41235448, прийняте державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Чміль І.Б. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право оренди, який внесений на підставі цього рішення.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відносини, які пов`язані з орендою земельної ділянки регулюються Законом України «Про оренду землі».
Згідно з абз. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Так, відповідно до договору оренди землі від 01.08.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» земельна ділянка площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 надається в оренду строком на 5 років. Цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації оренди земельної ділянки.
Рішенням у цивільної справи № 172/764/17 за позовом ФГ «Агрофірма «Віктор» до ОСОБА_1 , ТОВ «Садове» про визнання недійсним договору оренди землі від 01.08.2014 року і застосування наслідків недійсності правочину та зустрічним позовом ТОВ «Садове» до ОСОБА_1 , ФГ «Агрофірма «Віктор», третя особа Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання додаткової угоди від 19.06.2012 року до договору оренди земельної ділянки недійсною, встановлено, що в період дії договору оренди землі від 01.08.2014 року, укладеного між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 , який на той момент був чинним і не визнаний судом недійсним, 11.06.2017 року між фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі площею 4,726 га кадастровий номер 1220755100:02:003:0094.
Отже, оскільки спірний договір оренди землі від 11.06.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладений під час дії договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» від 01.08.2014 року, законність якого підтверджено судом, то він є недійсним так як суттєво порушує право сторони та є по суті односторонньою відмовою від зобов`язання, що заборонено статтею 525 чинного Цивільного кодексу України. 
Крім того, скасування державної реєстрації договору оренди землі не свідчить про його недійсність чи не вчинення оскільки з огляду на ст. 638 ЦК України договір є укладеним саме з моменту коли сторони досягли згоди з усіх суттєвих умов і саме з цього моменту сторона набуває права захисту своїх цивільних прав, пов`язаних з договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в оскаржуваній частині.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що спірний договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» від 11.06.2017 року порушує права ТОВ «Садове», з яким 01.08.2014 року ОСОБА_1 уклала договір оренди стосовно спірної земельної ділянки, законність якого підтверджено постановою Верховного Суду по справі № 172/764/17, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.
Згідно матеріалів справи, 27.03.2013 року у зв`язку з закінченням строку дії, припинено договір оренди земельної ділянки між ФГ «Агрофірма «Віктор» та ОСОБА_4 
ОСОБА_1 , яка стала власником спірної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 червня 2014 року, розпорядилася на власний розсуд своєю власністю та 01 серпня 2014 року уклала з ТОВ «Садове» договір оренди землі загальною площею 4,726 га, кадастровий номер 1220755100:02:003:0094 строком на 5-ть років.
26.08.2014 року вказаний договір оренди земельної ділянки було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 15361742 (том 1, а.с. 26-28).
Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору оренди, він діє до 31 грудня 2019 року. 
В 2017 році між ФГ «Агрофірма «Віктор», ТОВ«Садове» та ОСОБА_1 виник судовий спір стосовно права користування земельною ділянкою загальною площею 4,726 га, кадастровий номер: 1220755100:02:003:0094 яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Предметом спору, по цивільній справі № 172/764/17, була земельна ділянка загальною площею 4,726 га, кадастровий номер: 1220755100:02:003:0094, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року у справі № 172/764/17, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року у задоволенні позову ФГ «Агрофірма «Віктор» до ОСОБА_1 , ТОВ «Садове» про визнання недійсним договору оренди землі від 01.08.2014 року та застосування наслідків недійсності правочину відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Садове» до ОСОБА_1 , ФГ «Агрофірма «Віктор», третя особа Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною задоволено, додаткову угоду від 19 червня 2012 року з реєстраційним номером 122075514002986 від 21.12.12року до договору оренди землі від 01 липня 2007 року між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» визнано недійсною. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що предметом спору є одна і та ж земельна ділянка, не зважаючи на помилку нотаріуса у одній цифрі кадастрового номеру, що потягло за собою помилку в зазначенні кадастрового номера земельної ділянки у договорі оренди землі з ТОВ «Садове» (том 1, а.с.31-42).
Таким чином, зазначеним рішенням суду договір оренди земельної ділянки, укладений 01 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» не визнаний недійсним, є правомірним та законним, а державна реєстрація вказаного договору оренди землі, здійснена 26.08.2014 року за номером 15361742 також є правомірною та законною.
За правилами ч. 4 ст 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено пі обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, оскільки спірний договір оренди землі від 11.06.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладений під час дії договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» від 01.08.2014 року, законність якого підтверджено судом, то він є недійсним так як суттєво порушує право сторони та є по суті односторонньою відмовою від зобов`язання, що заборонено статтею 525 чинного Цивільного кодексу України. 
Крім того, скасування державної реєстрації договору оренди землі не свідчить про його недійсність чи невчинення, оскільки з огляду на ст. 638 ЦК України договір є укладеним саме з моменту коли сторони досягли згоди з усіх суттєвих умов і саме з цього моменту сторона набуває права захисту своїх цивільних прав, пов`язаних з договором.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що дія договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» не порушує права ТОВ «Садове» на спірну земельну ділянку, оскільки в момент державної реєстрації права оренди за ФГ «Агрофірма «Віктор» на підставі договору від 11.06.2017 року, не було зареєстровано права оренди на цю земельну ділянку за ТОВ «Садове», не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.
З моменту укладення та реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове», останнє не мало можливості приступити до обробітку вказаної земельної ділянки, так як ФГ «Агрофірма «Віктор» перешкоджало у такій діяльності, що не спростовано останнім.
Враховуючи, що строк договору оренди спірної земельної ділянки між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 закінчувався 31 грудня 2019 року, а ФГ «Агрофірма «Віктор» в період дії вказаного договору оренди землі 11.06.2017 року укладено договір оренди на вказану земельну ділянку із ОСОБА_1 та зареєстровано 09.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., тому саме діями ФГ «Агрофірма «Віктор» підтверджується факт порушення законних прав ТОВ «Садове» щодо права користування вказаною спірною земельною ділянкою як добросовісного орендаря.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що договір оренди, укладений між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин. 
Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що договори оренди, укладені між TOB «Садове» та ОСОБА_1 від 01.08.2014 року та від 04.05.2018 року є не вчиненими/не діють, оскільки право оренди за цими договорами не зареєстровано, а державну реєстрацію права оренди за договором від 04.05.2018 року було скасовано наказом МЮУ, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновків суду, зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці. 
Інші доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» - залишити без задоволення. 
Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року - залишити без змін в оскаржуваній частині.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова