ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 р.	Справа № 520/9338/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року (ухвалене Біленського О.О.)  у по справі № 520/9338/19 за позовом       Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області  до       Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1               про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до суду з  адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1 , (в подальшому – ФОП ОСОБА_1 ), в якому просило до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати відповідача негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 р. позов задоволено, а саме: застосувано заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,  зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати ФОП ОСОБА_1 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 р. та ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки  відповідачем частково усунені  порушення, вказані  в акті перевірки, інші порушення можливо усунути протягом певного часу та вони не створюють реальної загрози життю та здоров`ю людей.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контро) щодо дотримання  суб`єктом господарювання  вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме,  перевірки виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 618 від 14.12.2018 р. на території та у будівлі ФОП ОСОБА_1 , яка проводилась у період з  11.06.2019 р. по 12.06.2019 р., складено акт № 311 від 12.06.2019 р., висновками якого встановлено, що будівлі відповідача  експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
12.06.2019 р. Харківським районним  управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області  складено припис № 309   про усунення  в строк до 12.07.2019 р. порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
У зв`язку з встановленням вищевказаних порушень, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів усунення встановлених порушень. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 5  ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності" встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.
Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища
Пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно із п. 25 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.
Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Згідно із п. 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 р. № 457 (в подальшому - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".
Розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру - це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.
У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.
Згідно із визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
У розділі 6 Національного класифікатору ДК 019:2010 “Класифікатор надзвичайних ситуацій” зазначені коди надзвичайних ситуацій в наслідок пожеж та вибухів.
Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за  наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).
Відповідно до ст. 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно із ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).
Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходів (перевірок), звертається до адміністративного суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, а інші заходи реагування можуть бути застосовані за відсутності підстав для звернення до суду з адміністративним позовом.
Крім того, правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Згідно із приписом Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 309 від 12.06.2019 р.   відповідача зобов`язано  усунути в строк до 12.07.2019 р. наступні порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей: будівлю та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту, відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; не надано  зареєстровану  декларацію  відповідності  матеріально-технічної бази  суб`єкта  господарювання  вимогам  законодавства з питань  пожежної безпеки; не надано  проектну  документацію  на будівлю, яка  затверджена в установленому порядку;  не проведена вогнезахисна обробка дерев`яних конструкцій даху будівлі (не проведено вогнезахист); не проведено вогнезахисну обробку несучих металевих конструкцій будівлі (не проведено вогнезахист); будівлю не забезпечено  адресними вказівниками (назва вулиці, номер будинку) встановленими на фасадах будівель або інших видних місцях  і освітлюваними  у темний час доби; для складських  та виробничих  приміщень  не визначені  категорії  щодо вибухопожежної  та пожежної  небезпеки, згідно з «Нормами   визначення  категорій приміщень, будинків та зовнішніх  установок  за вибухопопжежною та пожежною небезпекою», а також  клас  зони  за «Правилами будови  електроустановок. Електрообладнання спеціальних  установок»; зовнішні пожежні  сходи  будівлі  не забезпечено  освітленням; будівлю приміщення та територію  не забезпечено  відповідними знаками  безпеки, згідно ДСТУ  ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки  безпеки. Форма  та колір (ISO 6309:1987 IDT) та ГОСТ 12.4.026-76; на об`єкті  відповідним  наказом (інструкцією) не встановлено протипожежний  режим; для кожного приміщення не розроблені та не затверджені  керівником  об`єкта інструкції про  заходи пожежної безпеки;  посадові особи  та працівники не  пройшли  навчання та перевірку знань  з питань  пожежної безпеки  у порядку,  встановленому  постановою Кабінету Міністрів України № 444 від 26.06.2013 р. «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діями у надзвичайних ситуаціях»; з працівниками не проведено  інструктажі з питань пожежної  безпеки; допущено зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, що відокремлюють складське приміщення від загального коридору та складське приміщення від виробничого приміщення; ширину проходів та місця штабельного зберігання в складських приміщеннях не позначені обмежувальними лініями, нанесеними на підлозі, які добре видно;  не забезпечено ширину проходів не менше 1 м між штабелями та стелажами в складських приміщеннях; в складських приміщеннях відстань між штабелями та стінами менше 0,8 м; допущено складування продукції навалом; не всі переносні вогнегасники розміщені шляхом навішування  на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від  рівня  підлоги до  нижнього торця вогнегасника і на відстані  від дверей, достатній для її  повного  відчинення або у спеціальних тумбах, на підставках, що надійно закріплені  на підлозі;  не заведено журнал обліку  вогнегасників;  територію не забезпечено пожежним щитом, будівлю не забезпечено пристроєм захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів; в приміщенні складу, в виробничому приміщенні та в приміщенні майстерні світильники підвішені безпосередньо на струмопровідних проводах; не створений об`єктовий матеріальний резерв для здійснення заходів, спрямованих на запобігання і ліквідацію наслідків  надзвичайних ситуацій та надання термінової допомоги  постраждалому населенню; особи керівного  складу та фахівці, діяльність, яких  пов`язана з організацією  і здійсненням  заходів  з питань  цивільного захисту  не пройшли функціональне навчання; працівники  до початку  роботи  не пройшли навчання. Інструктажів  і перевірку знань  з питань  цивільного захисту, зокрема,  з техногенної безпеки; працівників не забезпечено засобами індивідуального захисту; не проведено  ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта.
Судовим розглядом встановлено, що апелянтом на підтвердження усунення виявлених порушень надано акти надання послуг № 77 від 15.10.2019 р.  про виконання ТОВ «СКМ МОНТАЖ» за замовленням відповідача монтажу автоматичної пожежної сигналізації  на об`єкті: цех по виробництву дрібних полімерних виробів по вул. Тепличній, 3 в с. Селекційному  Харківського району, Харківської області; № 716 від 15.10.2019 р. про виконання ПП «МАГНЕТТО» за замовленням відповідача вогнебіозахисного оброблення дерев`яних та металевих конструкцій, копію посвідчення про функціональне навчання (підвищення  класифікації  цільового призначення) у сфері цивільного захисту, копії журналів реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної та пожежної безпеки; копії журналу обліку вогнегасників на об`єкті, та фотокартки  на яких зображені вогнегасники та табличка  з назвою вулиці та номером  будинку, проте з вказаних фотокарток неможливо встановити фактичне усунення  встановлених порушень. 
Доказів  усунення інших встановлених перевіркою порушень апелянтом не подано.
Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів усунення  всіх  зафіксованих  в акті перевірки  порушень, які створюють  загрозу  життю та здоров`ю людей, то до нього необхідно застосувати заходи  реагування у вигляді зупинення експлуатації належної йому будівлі.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 р. (справа № 826/7073/18). 
Із врахуванням  вищевикладеного, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 р. – без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно- правовим обґрунтуванням. 
Керуючись ст. ст. 243, 271, 286, 308, 316, 322, 325, 326,  328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - .

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року по справі № 520/9338/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути  оскаржена до Верховного Суду шляхом  подання касаційної скарги  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.   . 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  13.07.2020 року