ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3557/20 Справа № 193/724/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Деркач Н.М., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                        ОСОБА_1 , 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, - 
ВСТАНОВИЛА: 

       У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» (далі - ОКП «Софіївське бюро технічної інвентаризації»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року, посвідченого нотаріально, він є власником квартири за адресою:  АДРЕСА_1 . Державний реєстратор обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олена Володимирівна, 30 січня 2019 року грубо порушуючи норми чинного законодавства України, здійснила незаконні дії шляхом перереєстрації права власності на його нерухоме майно за ТОВ «Кредитні ініціативи». 
       В обгрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що державний реєстратор усупереч вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не встановив відповідності заявлених прав і поданих на реєстрацію документів, зокрема наявності факту виконання умов правочину, з яким закон або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права. У зв`язку з чим позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45324409 від 01 лютого 2019 року 30105824 від 30 січня 2019 року, прийняте державним реєстратором обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, а саме державним реєстратором - Волос Оленою Володимирівною стосовно об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою:  АДРЕСА_1 , скасувавши запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 30105824 від 30 січня 2019 року, вчинений державним реєстратором Обласного комунального підприємства "Софіївське бюро технічної інвентаризації" Волос О.В. 
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог. 
       Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилався у своїй позовній заяві, зокрема про неможливість примусового стягнення на предмет іпотеки на час дії Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та позивачем був укладений кредитний договір №80/07-ДН, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в розмірі 100000 доларів США зі сплатою 14% річних, строком повернення до 23 листопада 2015 року. Також між ВАТ «БТА Банк» та позивачем був укладений іпотечний договір № 80/07-ДН (ДІ), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. за реєстровим номером 2163 на забезпечення виконання іпотекодавцем всіх зобов`язань за кредитним договором №80/07-ДН від 23 листопада 2007 року. Предметом іпотеки за цим договором стала квартира АДРЕСА_2 , яка належала позивачу. Вказаний договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п.п. 6.2.3, 6.2.3.1).
       11 березня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення про стягнення з позивача на користь банку заборгованості в розмірі 403186,25 грн. за вищевказаним кредитним договором.
       03 квітня 2014 року між ПАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив своє право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №80/07-ДН. 11 грудня 2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, яке позивачем було отримано 19 грудня 2018 року.
       01 лютого 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Волос Оленою Володимирівною було проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якою право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».
30 липня 2019 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О.
       Дослідивши надані сторонами пояснення по справі та докази колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи містять належні докази щодо направлення Іпотекодержателем іпотечної вимоги Іпотекодавцю щодо усунення порушень кредитного договору та можливого звернення стягнення на предмет іпотеки, які були надані ТОВ «Кредитні ініціативи» державному реєстратору при здійсненні реєстрації права власності. 
       Як вбачається з матеріалів справи, на повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про намір набуття права власності на предмет іпотеки, божник не надав банку заперечення щодо здійснення зазначених дій, внаслідок чого відбувся перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. ОСОБА_1 , як боржник був обізнаний про невиконання умов кредитного договору та існування заборгованості за кредитом, та підписуючи договір іпотеки був усвідомлювала наслідки невиконання кредитного зобов`язання.
       Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
       Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
       Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність поданих документів нормативно-правовим актам України.
       На підставі ст. 27 вищезазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права, які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
       Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у ст. 18 Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
       Виходячи з наведених норм колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при державній реєстрацій на предмет іпотеки було дотримано зазначені вимоги.
       Щодо доводів про неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з дією мораторію, колегія суддів виходить з наступного.
       07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. 
       Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виходячи з умов іпотечного застереження, узгодженого між сторонами та зазначеного в договорі іпотеки, боржник надав свою згоду про прийняття іпотекодержателем одноосібно рішення про прийняття у власність предмета іпотеки. Тобто, підписанням договору іпотекодавець фактично засвідчила, що вона надає іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням самого іпотекодержателя. Таким чином, в даному випадку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено не в примусовому порядку, оскільки ОСОБА_1 сам надав іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.
       Тлумачення положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього іпотекодержателем не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право іпотекодержателя виникло на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем шляхом підписання відповідного договору. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 464/8589/15-ц провадження №61-10874сво18.
       За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснена за згодою ОСОБА_1 , що висловлена у договорі іпотеки, а тому норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають застосуванню до цих правовідносин. 
       Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності відступлення права вимоги за договором іпотеки колегія суддів не прийма до уваги, оскільки дане питання не є предметом розгляду даної справи, виходячи з того що вимоги про недійсність даної угоди заявником заявлено не було.
       Рішення суду першої інстації є достатньо обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах закону.
       Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року - залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Н.М. Деркач                                                                 
                                                                       М.О. Макаров