ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11272/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів                              Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
за участю секретаря Скидан С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року
у справі №640/11272/19 (розглянуто у відкритому судовому засіданні)
за позовом  Дочірнього підприємства «АМАЗОНЕ-УКРАЇНА»
до відповідача Головного управління Державної податкової служби у м. Києві 
про визнання протиправними та скасування  податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Дочірнє підприємство "АМАЗОНЕ-УКРАЇНА" (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач, правонаступник Головне управління Державної податкової служби у м. Києві), в якому просить суд: 
- визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 11.06.2019 №0032901406, №0032831406.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що всі експертні висновки як незалежних установу так і науково - дослідної установи ДФС України, підтверджують правомірність класифікації товарів «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» у товарній підкатегорїї 8432 40 10 00 згідно з УКТ ЗЕД, а також зазначають про неможливості його класифікації у товарній підкатегорії 8716 через відсутність в конструкції необхідних механізмів (рухоме днище) та невідповідність виконуваних функцій (самонавантаження/саморозвантаження). Також позивач зазначив про те, що як підтверджується експертним висновком Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 № 19/13-1/28-ЕД/19, основною функцією товарів «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» є звичайне використання при проведенні сільськогосподарських робіт та він призначений для розподілу сухих, гранульованих, прилірованих та кристалічних добрив та відповідно до загальних пояснень, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» до Групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини», машина, призначена для виконання більш як однієї функції, класифікується за основною функцією так, якби вона була єдиною, для якої призначена машина.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року адміністративний позов Дочірнього підприємства «АМАЗОНЕ-УКРАЇНА» - задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 11.06.2019 №0032901406, №0032831406.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головним управління Державної податкової служби у м. Києві (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що товар «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» відноситься до несамохідних транспортних засобів, розрахований на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами), який оснащений колесами та призначений для перевезення вантажу, а судом першої інстанції не було взято дані обставини до уваги. Крім того, апелянт зазначає, що на час прийняття рішення першої інстанції проводилося досудове розслідування по кримінальному провадженню №32019100000000573 від 27.09.2019 року відносно посадових осіб ДП "АМАЗОНЕ-УКРАЇНА", а судом першої інстанції не взято до уваги дані обставини та не надано їм належної оцінки. 
В судовому засіданні 07 липня 2020 року замінено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (відповідача) на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення суду просить залишити без змін.
В судовому засіданні представники позивача заперечували, проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі та просили відмовити апелянту, в задоволенні апеляційної скарги.
Представник апелянта підтримав у повному обсязі апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
У відповідності до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що співробітниками Головного управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Дочірнім підприємством "АМАЗОНЕ-УКРАЇНА" вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товарів «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» (далі - Товар) за кодом 8432 40 10 00 згідно з УКТ ЗЕД за митними деклараціями ІМ 40 ДЕ за період з 09.08.2016 по 11.02.2019.
За результатами перевірки складено акт від 21.05.2019 року  № 482/26-15-14-06-06/30113398 (надалі - акт перевірки).
В акті перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог Закону України «Про Митний тариф України», Правил 1 та 6 ОПІ, частини першої та підпункту "г" пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, що стосується неправильної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 11 349 531,08 грн. та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 269 906,22 грн.
На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення 11.06.2019 року: №0032901406, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 3404859,33 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1134953,00 грн. та № 0032831406, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання на загальну суму 17024296,62 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 5674765,54 грн. 
Позивач вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням норм права, звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що товар «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» має функцію саморозвантаження, що виключає можливість віднесення його до товарної позиції 8432, оскільки зазначені машини виконують функцію розкидання, а не розвантаження добрив, адже функція розвантаження передбачає наявність механізму для підйому причепу та вивантаження вантажу в одному конкретному місці, проте вказаний розкидач такого механізму не містить та вказаної функції не виконує.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України (надалі - МК України) митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Згідно частини першої, пункту 3 частини третьої статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Згідно частини четвертої статті 69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Отже, у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів, органи доходів і зборів вправі здійснювати митний контроль шляхом проведення на підставі наказу документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Відповідно до пункту 34-1 статті 4 МК України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Пунктами 1, 7 Положення про Державну фіскальну службу України постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску. 
ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.
Наказом ДФС від 22.09.2016 року № 792 "Про проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи" делеговано повноваження проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи головним управлінням ДФС в областях, місті Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Отже, ДФС як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику здійснює свої повноваження не лише безпосередньо, а й через свої територіальні органи, яким є Головне управлінням ДФС в місті Києві.
Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.
Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.
Згідно Правила 3 Основних правил інтерпретації у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Правило 4 Основних правил інтерпретації визначає, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
В силу Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Приймаючи оскаржувані рішення, відповідач наголошував на тому, що технічна документація до товарів «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» містить пункт «Стрічковий транспортер з гідроприводом» у зв`язку чим відсутні принципово різні конструктивні особливості рухомої підлоги та стрічкового транспортеру, при цьому відповідно до технічної літератури навчальний посібник «Машини для обробітку ґрунту та внесення добрив», опису на винахід до авторського свідоцтва № 986323 та опису до деклараційного патенту на корисну модель № (19) UA (11) 1608 (13) U, термін «рухоме днище» означає пристрій/ механізм переміщення різних матеріалів. Також відповідач зазначив про те, що товари «Машини для сільського господарства: ... ZG-B 5500... ZG-B 8200... ZG-TS 8200... ZG-TS 10001...» обладнано рухомим днищем, яке виконує функцію подачі матеріалу по стрічковому транспортеру до розподільників та, як наслідок, зазначені товари виконують функцію саморозвантаження, так як матеріал по стрічковому транспортеру (рухомому днищу) передається до розподільного пристрою для розвантаження різних вантажів, тобто виконує функцію саморозвантаження.
Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 «Про затвердження Пояснень до УКТ ЗЕД» до товарної позиції 8432 включаються машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків:
8432 40 - розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив:
8432 40 90 00 - інші.
До цієї товарної позиції включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт:
(I) Підготовка ґрунту для вирощування культурних рослин (розчищення земель, підйом цілини, оранка, розпушування і т.п.).
(II) Розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту.
(III) Садіння або сіяння.
(IV) Обробіток або доглядання за ґрунтом у період вегетації (культивація, прополювання, проріджування сходів і т.п.).
До численних машин цієї товарної позиції відносяться, зокрема, розкидачі органічних та мінеральних добрив. Розкидачі органічних та мінеральних добрив (мінеральних речовин, компосту і т.п.), іноді змонтовані на колесах, зазвичай містять ємності, обладнані розподільним механізмом, наприклад, зсувними донними пластинами, шнековим живильником, безперервними ланцюгами або відцентровими дисками; портативні механічні апарати, застосовувані з такими ж цілями, також включаються до цієї товарної позиції.
Проте, причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм у процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716.
До товарної позиції 8716 включаються причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини:
8716 20 00 00 - інші причепи та напівпричепи для перевезення вантажів.
До цієї товарної позиції включаються, зокрема, саморозвантажні причепи для перевезення різних вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою підлогою для розвантаження; такі транспортні засоби можна укомплектовувати різними пристроями (пристроєм для подрібнювання гнойової маси, для січення фуражу і т.п.) для того, щоб пристосувати їх для використання як розкидач гною, фуражного кузову чи причепу для перевезення коренеплодів.
Крім того, в матеріалах справи містяться висновок Управління товарознавчої, інженерно - технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкової та митної експертизи ДФС № 142005902-0058 в якому зазначено наступне:  «відповідно до аналізу наданої на дослідження документації та інформації з мережі Інтернет, машина для сільського господарства моделі «ZG-TS 10001 ProfisPro», виробництва «AMAZONEN-WERKE II. Dreyer GmbH & Co. KG,», Німеччина, за призначенням, конструкцією, принципом роботи, наявності характерних вузлів та агрегатів є розкидачем органічних та мінеральних добрив.
Даний розкидач органічних та мінеральних добрив, що змонтований на колесах (колісна рама), не самохідний, тягнеться за трактором, містить бункер (ємність) обладнаний розподільним механізмом-живильником для   чіткого дозування добрива та відцентровими дисками для розкидання попередньо дозованої частини добрива, насосом гідросистеми, який працює (здійснює передачу потужності) від валу відбору потужності трактора, оснащений електронними та механічними агрегатами, які стежать за якістю дозування (зважування) та розкидання (відцентрові диски з розподільчими лопатками) добрива, що найбільш повно відповідає поняттю «розкидачі органічних та мінеральних добрив», відповідно до Пояснень до УКТЗЕД.
Дана машина для сільського господарства не с транспортним засобом, основним призначенням якого є перевезення вантажів, а саме: самозавантажним причепом для сільського господарства, саморозвантажним причепом для перевезення різних вантажів та іншим причепом для перевезення вантажів, оскільки не оснащена відповідними пристроями та механізмами для самостійного завантаження та самостійного розвантаження вантажів, не містить рухомого днища з пристроєм, що подрібнює та розкидає.
Відповідно до технічної документації обладнання для дозування, розкидання та контролю за даними процесами є основними вузлами, що спеціально створені для даних машин та постійно вмонтовані у розкидачі добрив даного типу.
Основне призначення машини для сільського господарства моделі «ZG-TS 10001 ProfisPro» - якісне розкидання мінеральних, або інших сипучих добрив на поверхню поля, з їх чітким дозуванням.
Віднесення товарів до певних товарних груп, позицій та підпозицій згідно з УКТЗЕД не входить до компетенції ДПМП ДФС."; 
- експертного висновку Київської торгово - промислової палати від 05.02.2019 № К-146 в якому зазначено наступне: "На підставі даних, зазначених у пред`явлених документах, згідно з «Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) в редакції Додатку до Закону України від 19 вересня 2013 року № 584-VII «Про Митний тариф України», з урахуванням «Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» (наказ Державної фіскальної служби Украйни від 09.06.2015. № 401), експертом встановлено: 
• Причіпний розподільник добрив AMAZONЕ ZG-TS 10001 Profis Pro - розроблена виключно для звичайного використання під час проведення сільськогосподарських робіт не самохідна причіпна машина-розподільник у вигляді конічного цільносталевого бункера місткістю 10000 л з постійно умонтованим на ній устаткуванням: насосом гідросистеми з карданним валом, який здійснює передачу потужності від валу відбору потужності трактора до агрегату: системою керування Auto Trail, призначеною для руху агрегату по колії слідом за трактором: пультом керування: зважувальним пристроєм, системою дозованого розкидання в залежності від пройденого шляху, бункер змонтований на рамі на неповоротних колесах, призначених для буксирування, на рамі змонтований тягово-зчіпний пристрій для трактора; в розподільнику добрива, що надходять із бункера на стрічковий транспортер, через предкамеру (предбункер) з мішалками в горловинах та керованою заслінкою, подаються до розподільчих дисків: розподільник призначений для розподілення сухих, гранульованих, прилированих і кристалічних добрив, відповідає коду,:
- 8432 40 10 00 Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення фунту; котки для газонів або спортивних майданчиків:
- розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив;
- розподільники мінеральних добрив.".
- висновку експертного дослідження Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України від 25.02.2019 № 19/13-1/28-ЕД/19 у висновку якого вказано наступне: "1. Об`єкт дослідження: марки - «Amazone», моделі та версії - «ZG-TS 10001 ProfisPro», типу - розподільник, відноситься до сільськогосподарської техніки.
2. Причіпний розподільник «Amazone ZG-TS 10001 ProfisPro», 2019 року виготовлення, заводський номер ZG10000150, виходячи з його споживчого призначення, технічних характеристик та інших властивостей відповідає ознакам товарної групи згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності:
- Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків.";
- протоколу від 29.01.2019 № 01-01р-2019 приймальних випробувань з метою державної реєстрації "РОЗПОДІЛЬНИК МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ ZG-TS 10001 PROFIS PRO" у висновку якого відображено наступне: "В результаті проведених приймальних випробувань з метою державної реєстрації розподільника мінеральних добрив ZG-TS 10001 PROFIS PRO встановлено, що він забезпечує належну якість проведення технологічних операцій, не призводить до ушкодження здоров`я осіб, які безпосередньо працюють із ним, не забруднює навколишнє середовище.
Розподільник мінеральних добрив ZG-TS 10001 PROFIS PRO відповідає вимогам Типової програми ТИ 0116.4:2004 від 15 червня 2004 року, затвердженої директором УкрЦВТ і узгодженій з головним санітарним лікарем України.».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що якщо товар за своїми первинними характеристиками вже обладнаний виробником готовим механізмом, який дозволяє розкидати та розподіляти відповідні органічні та мінеральні добрива та саме зазначене є його основною функцією відповідно до цільового призначення та без будь-якого додаткового дообладнання, то такий товар є саме розподілювачем добрив, а тому повинен бути класифікований відповідно до товарної позиції 8432 згідно УКТЗЕД, тоді як за кодом 8716 УКТЗЕД товар може бути класифікований у випадках, коли за своїми відповідними технічними характеристиками він є саме причепом, однак в цілому може бути придатним і для додаткового укомплектування різними пристроями, і для того, щоб пристосувати його для використання в якості розкидача.
З наведених вище характеристик кодів 8432 та 8716 УКТ ЗЕД вбачається, що їх відмінність полягає у використанні напівпричепів та функціональними властивостями. Проте, відповідачем не наведено жодних належних та достовірних доказів того, що вид імпортованого позивачем товару має характеристики саме коду 8716 УКТ ЗЕД, а не зазначеного позивачем.
У даному випадку має місце ситуація, за якої митні та податкові органи мають різні підходи до класифікації спірного товару, що у даному випадку слугувало підставою для збільшення позивачу грошових зобов`язань та накладення штрафу вже після завершення митного оформлення.
Різний підхід до класифікації товару органами державної влади, які контролюють дотримання податкової та митної дисципліни на різних часових етапах, призводить до того, що законні на момент їх вчинення дії вважаються порушенням декларантом законодавства України за яке цей декларант повинен нести відповідальність, що, на переконання колегії суддів, є недопустимим.
Так, у пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).
Таким чином, на думку колегії суддів, зміна чи різна практика підходів суб`єктів владних повноважень щодо вирішення певних питань, пов`язаних із митними процедурами, зокрема щодо визначенням коду товару за УКТ ЗЕД, свідчить про порушення принципу "належного урядування" та не може бути підставою для засування до суб`єкта господарювання, який добросовісно діяв згідно відомої йому практики митного органу, негативних наслідків майнового характеру.
Ставлення під сумнів одним державним органом законних на час їх вчинення та легалізованих іншим державним органом дій платника податків є також порушенням принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Щодо посилання апелянта на те, що на час прийняття рішення першої інстанції проводилося досудове розслідування по кримінальному провадженню №32019100000000573 від 27.09.2019 року відносно посадових осіб ДП "АМАЗОНЕ-УКРАЇНА", а судом першої інстанції не взято до уваги дані обставини та не надано їм належної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.
Для з`ясування всіх обставин справи, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року, зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві надати письмові пояснення та інформацію на якій стадії знаходиться кримінальне провадження №32019100000000573 та витребувану інформацію надати до 20 липня 2020 року.
В судовому засіданні 27 липня 2020 року представником апелянта надано Лист старшого слідчого з ОВС восьмого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві від 28.07.2020 року №6082/9/26-97-03-1216, в якому зазначено, що 03.01.2020 року призначена у кримінальному провадженню №32019100000000573 транспортно-товарознавча експертиза, яка доручена Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Колегією суддів досліджено даний лист та встановлено, що в ньому відсутня інформація про наявність вироку суду відносно посадових осіб позивача.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в Єдиного державного реєстру судових рішень міститься Ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року по справі №759/22915/19 про надання дозволу слідчому з ОВС восьмого СВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Бойко Б.В. про тимчасовий доступ до речей та документів ДП "АМАЗОНЕ-УКРАЇНА".
Відповідно до положень частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте контролюючим органом, всупереч вимог частини другої  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, такого доказу як вирок надано не було.
Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого статтями 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другої статті 74 якого визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Колегія суддів звертає увагу, що сам факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує порушення позивачем митного чи податкового законодавства. 
Контролюючим органом не було надано суду (першої інстанції та апеляційної інстанції) вироку суду в якому встановлено протиправність дій зі сторони посадових осіб позивача під час оформлення митних декларацій та не сплати податків.
Позивачем надано суду письмові пояснення та витребувані документи вантажно-митні декларації, з яких вбачається, що протягом 2016 - 2019 року позивачем було придбано товар «Машини для сільського господарства…..» за кодом 8432401000 із застосуванням 0% ставки ввізного мита, як це встановлено Законом України «Про Митний тариф».
Також, колегія суддів звертає увагу, що в наданих відповідачем митних деклараціях від 09.08.2016 року №100270002/2016/294357, від 29.08.2016 року №100270002/2016/296121, від 07.03.2017 року №UA0100110/2017/131153 зазначено код товару 8432, а отже, контролюючим органом під час перевірки безпідставно встановлено інший код товару, що свідчить про протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. 
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя:                                                                      Г. В. Земляна

Судді:                                                                                 Є. І. Мєзєнцев

                                                                                                    В. В. Файдюк

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.