ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1292/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3834/20 Категорія: на ухвалу 	Казидуб О. Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 липня 2020 року м. Черкаси

Колегія суддів Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Бондаренка С.І. 
секретар Торопенко Н.М.
учасники справи: 
заявник– ОСОБА_1 ;
представник заявника – адвокат Кучер Ю.В.;
відповідач - ОСОБА_2 ;
третя особа – Державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори;
особа, що подала апеляційну скаргу – ОСОБА_2 ; 
представник відповідача – адвокат Примак В.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року у справі за заявою адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2020 року адвокат Кучер Ю.В.звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів.
В обґрунтування заяви зазначала, що  ОСОБА_1 має наміри звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю. В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування реєстрації. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (батько заявника), на момент смерті спадкодавець проживав з співмешканкою ОСОБА_4 .
03 березня 2020 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Р. В. із заявою про прийняття спадщини, яка повідомила, що спадкову справу вже відкрито державним нотаріусом Демиденко О. А.
28 квітня 2020 року заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Демиденко О. А.
З 22 січня 2020 року померлий перебував на обліку у КНП «Черкаський обласний онкологічний диспансер ЧОР» та приймав наркотичні анальгетики, що впливало на його розумову діяльність та здатність усвідомлювати значення своїх дій керувати ними.
Вважає, що ОСОБА_5 , з якою померлий проживав останній місяць перед своєю смертю, з метою отримання матеріальної вигоди, користуючись недієздатністю померлого, його не усвідомленням реальності, незаконно відчужила все майно померлого. А депозитний вклад має намір успадкувати.
У зв`язку з чим просила судвитребувати у державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 07 лютого 2020 року квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та копії усіх документів, на підставі яких був посвідчений даний договір.
Витребувати у АТ «А-банк» детальну інформацію про відкриті банківські рахунки на ім`я ОСОБА_6 , а саме: надати підтверджуючі документи про дату відкриття рахунків, кількість рахунків, ідентифікуючі ознаки даних рахунків, суму коштів, що містились на рахунках при відкритті та залишок коштів на момент отримання даного запиту.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року заяву задоволено.
Зобов`язано державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни надати належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 07.02.2020 року квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та копії всіх документів, на підставі яких був посвідчений даний договір.
Зобов`язано АТ «А-банк» надати детальну інформацію про відкриті банківські рахунки на ім`я ОСОБА_6 , а саме: надати підтверджуючі документи про дату відкриття рахунків, кількість рахунків, ідентифікуючі ознаки даних рахунків, суму коштів, що містились на рахунках при відкритті та залишок коштів на момент отримання даного запиту.
Ухвала мотивована тим, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. 
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував обставини підтвердження повноважень заявника, яка не надала до заяви ні договору про надання правової допомоги ні довіреності на представництво інтересів заявника. Виникає сумнів у повноваженні представника у зверненні до суду в інтересах ОСОБА_1 .
Суд вживає заходів направлених на закріплення і збереження доказів. При цьому заявник повинен довести суду, що невжиття заходів забезпечення доказу може утруднити чи зробити неможливим взагалі збирання чи подання доказів або засіб доказування буде втрачений.
В заяві йде посилання на ОСОБА_7 на користь якої складено заповіт померлим. Хоча в заяві не зазначається, що дана особа взагалі буде залучатися до участі у справі де заявник зазначає, що він буде позиватися до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу недійсним, проте просить у суду витребувати відомості про наявність грошових вкладів, рух коштів по рахунках ОСОБА_7 і суд задовольняє заяву в цій частині вирішуючи про права та обов`язки особи яку взагалі навіть не мають наміру в майбутньому залучити до участі у справі.
28 липня 2020 року адвокат Кучер Ю.В. подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.
Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Невжиття заходів забезпечення доказів призвело б до неможливості встановити особу відповідача – ОСОБА_8 , з з`ясуванням її адреси реєстрації та ідентифікаційного номеру.
Станом на сьогодні права ОСОБА_2 не порушено, оскільки вона не є учасником справи.
Висновок апелянта про обов`язковість надання для підтвердження повноважень адвоката, як представника, одночасно з ордером договору про надання правової допомоги не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права, адже ордер, який видано відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.
Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказане судове рішення не відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 – ОСОБА_9 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів в якій просила витребувати докази у державного нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори та у АТ «А-банк».
Як на підставу задоволення заяви ОСОБА_9 посилалася на те, що відповідно до частини 1 статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. При цьому вказувала, що відповідно до частини 3статті 116 ЦПК Українизаява про забезпеченнядоказівможе бути подана до суду як до, так і післяподанняпозовної заяви.
Згідно положень частин 1, 2статті 116 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Згідно вимог пунктів 4, 5 частини 1статті 117 ЦПК Україниу заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.
Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).
Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.
Така ж позиція Верховним Судом в ухвалі від 02 травня 2019 року під час розгляду справи № 3д/9901/2/19.
Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд першої інстанції застосував лише загальні норми статей ЦПК України, якими передбачено розгляд заяви про забезпечення доказів, фактично не навівши в своїй ухвалі мотивів прийнятого рішення.
За результатами розгляду заяву про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову в задоволенні заяви (ч. 5 ст. 118 ЦПК України).
В даному випадку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в поданій заяві про забезпечення доказів заявник не обґрунтував доводів, які свідчать не лише про неможливість отримання доказів, а й про ризик втрати чи знищення витребуваних доказів в майбутньому.
Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення статті 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі.
Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції помилково керувався положеннями статті 84 ЦПК України, яка передбачає порядок та підстави витребування доказів, оскільки заявником подана заява про забезпечення доказів, що врегульовано статтями 116-118 ЦПК України. 
Підстав вважати, щокопія договору купівлі-продажу чи інформація про відкриті рахунки в банку можуть бути втрачені немає, оскільки їх отримання можливе на наступних стадіях судового розгляду після відкриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви – ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити. 
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року у справі за заявою адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів - скасувати.
В задоволенні заяви адвоката Кучер Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 та п.3. Розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України. 

Судді 

Повний текст постанови складений 29 липня 2020 року.