ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 р. 	Справа № 520/9894/18	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Донець Л.О. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 27.05.20 року по справі № 520/9894/18
за позовом              ОСОБА_1  
до              ІНФОРМАЦІЯ_1 ,             Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                     
про визнання дій (бездіяльності) протиправними,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 року, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив суд встановити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №520/9894/18 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 єдиним платежем з 01.01.2018 року без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (в т.ч. Постанови №649 від 22.08.2018 року "Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі № 520/9894/18 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №520/9894/18.
ОСОБА_1 , не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про встановлення способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №520/9894/18.   
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Посилаючись, зокрема, на рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 р. у справі №21-399во10, від 07.12.2012 р. у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 р. у справі №21-44а10, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 року у справі № 612/765/17, зазначає, що як сторона виконавчого провадження (стягувач) має право на звернення до суду із заявою в порядку частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Просить врахувати, що жодна постанова Кабінету Міністрів України не надає права боржнику несвоєчасно виконувати рішення суду.  
Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про встановлення способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №520/9894/18, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від  17.12.2018 року у справі № 520/9894/18, яке залишено без змін ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням розміру та складових видів грошового забезпечення відповідно до довідки Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням складових та розміру видів грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118 без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої частини пенсії після її перерахунку з 01.01.2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановленого зразка довідку про розміри та складові видів грошового забезпечення позивача з урахуванням таких показників в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118. 
15.04.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у вказаній справі.
Після отримання виконавчого листа, позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було подано заяву про виконання рішення суду в добровільному порядку, у відповідь на яку відповідач листом № 17335-14/20 від 23.05.2019 року повідомлено, що доплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 р. по 07.05.2019 р. у розмірі 87802,50 грн. буде проведено у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду", а різницю пенсії за період з 08.04.2019 року по 31.05.2019 року в розмірі 10182,72 грн. нараховано на червень 2019 року.
Виконавчий лист було пред`явлено позивачем до виконання та відкрито виконавче провадження №60922555. При цьому, постановами державного виконавця від 10.04.2020 року та  від 23.04.2020 року за невиконання рішення суду в повному обсязі накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн та 10200 грн. 
Колегія суддів встановила, що, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №520/9894/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії з урахуванням складових та розміру видів грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 №118 без обмеження максимального розміру з 01.01.2018 року. Після проведеного перерахунку загальний розмір пенсії з 01.01.2018 р. склав 14104,87 грн.
В листі №17335-14/20 від 23.05.2020 р. зазначено, що різниця пенсії обчислена за рішенням суду за період з 01.01.2018 р. по 07.04.2019 р. у розмірі 87802,50 грн., буде виплачуватись у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду". Різницю пенсії за період з 08.04.2019 р. по 31.05.2019 р. у розмірі 10182,78 грн. нараховано на червень 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Таким чином, аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може встановити спосіб і порядок виконання рішення лише за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.
Підставою для звернення позивача до суду  із заявою про встановлення способу та порядку виконання вказаного вище судового рішення фактично є незгода позивача з застосуванням  відповідачем до правовідносин з виконання судового рішення  постанови Кабінету Міністрів України “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду” від 22.08.2018 р. №649 (далі - постанова  Кабінету Міністрів України №649 ).
Колегія суддів зазначає, що  постановою Кабінету Міністрів України № 649  затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Вказаний Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України №649  визначає порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та не є обставиною, яка ускладнює або робить неможливим виконання рішення суду.
Отже, зазначені позивачем обставини не є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у встановлений судом спосіб. Наявність інших обставин позивачем не зазначено. При цьому, під час розгляду заяви такі обставини не встановлені судом. Доводів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення у встановлений судом спосіб та доказів на їх підтвердження, позивачем не надано.
Колегія суддів зазначає, що як зміну способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, які відповідно до статті 378 КАС України були б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованої пенсії буде здійснена боржником після надходження відповідних сум із державного бюджету.
Водночас, позивачем не надано доказів, які б вказували на ускладнення або неможливість виконання судових рішень.
Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.
Зазначена позиція узгоджується із правовими висновками Верховного Суду від 30.07.2019 р. у справі №281/1618/14-а, від 10.07.2019 р. у справі № 755/7078/16-а.
Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу ПФУ здійснити перерахунок пенсії на зобов`язання здійснити таку виплату однією сумою є незаконною, оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що заява позивача стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи.
Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 р. у справі №21-399во10, від 07.12.2012 р. у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 р. у справі №21-44а10, постанови Верховного Суду від 10.05.2019 у справі № 464/8577/16-а,  колегією суддів не беруться до уваги, оскільки висновки у таких судових рішеннях сформовані щодо обставин виконання судових рішень та обрання судовими інстанціями ефективного способу відновлення порушеного права під час розгляду позовних вимог, які не є тотожними обставинам щодо зміни способу виконання судового рішення у цій справі.
Посилання позивача на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 року у справі № 612/765/17 не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються висновки щодо вибору і застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях судів апеляційної інстанції. 
Щодо доводів позивача в частині встановлення судом способу виконання рішення суду без застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року, колегія суддів зазначає, що такі вимоги пов`язуються позивачем із втратою чинності вказаною постановою, оскільки саме в такому випадку її норми не будуть підлягати застосуванню відповідачем, а наразі вказаний нормативний документ є чинним і повинен виконуватись Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні судового рішення у справі № 520/9894/18.
На момент розгляду заяви позивача Постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року оскаржено в рамках розгляду справи №640/5248/19, проте, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у вказаній справі не набрало законної сили. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 640/5248/19 зупинено.
Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судове рішення у справі №520/9894/18 боржником не виконуються, дій, спрямованих на їх виконання, державним виконавцем не вживається, то колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень чи державного виконавця щодо виконання рішення суду, які порушують права та законні інтереси позивача, позивач не позбавлений права звернутися до суду із відповідною заявою у порядку статті 383 чи статті 287 КАС України відповідно.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про встановлення способу виконання судового рішення у справі №520/9894/18.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі № 520/9894/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 по справі № 520/9894/18 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	Л.О. Донець    Я.М. Макаренко