Номер провадження: 22-ц/813/2895/20 
Номер справи місцевого суду: 504/4099/16-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інтернет-видання «368.MEDIA Український антикорупційний портал») про встановлення факту недостовірності інформації, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановленого під головуванням судді Вінської Н.В. 22 травня 2018 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У грудні 2016 року ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» звернулося до Комінтернівського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту недостовірності інформації, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інтернет-видання «368.MEDIA Український антикорупційний портал» (т. 1 а.с. 1-14).
В обгрунтування позову ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» посилалось на те, що в мережі інтернет на сайті, доступ до якого є вільним, в режимі відкритого доступу була розміщена недостовірна інформація про заявника у вигляді статті. Вказана інформація не відповідала дійсності оскільки будь-які твердження про вчинення особою корупційного діяння до винесення обвинувального вироку суду або до винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, а саме, є недостовірними оскільки особа вважається винуватою у вчиненні злочину/правопорушення лише після прийняття відповідного обвинувального вироку/постанови суду що набрав законної сили. Відтак, за відсутності вироку суду по кримінальному провадженні, є повністю протиправними твердженнями про те, що «группа компаний «Трансинвестсервис» наживалась за счет государства» та ґрунтується на не підтвердженій інформації. 
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року заяву ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» було задоволено. Встановлено факт того, що інформація, поширена в мережі інтернет про те, що « Трансинвестсервис » наживалась за счет Государства », яка була поширена невідомими особами та в статті за веб-посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_1 » під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», є недостовірною (т. 2 а.с. 29-30).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, заява ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» про встановлення факту недостовірності інформації містить спір про право, а тому розгляд справи мав бути здійснений у порядку позовного провадження (т. 2 а.с. 51-54).
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді заяви про встановлення факту, освідомленість її учасників про розгляд справи, тривале перебування справи на розгляді суду апеляційної інстанції, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування заявлених вимог ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс вказує, що в мережі інтернет на веб-сайті: ІНФОРМАЦІЯ_1 була викладена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 08 год. 00 хв., в якій розміщена інформація стосовно заявника ТОВ «Трансінвестсервіс».
При цьому, у заяві Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» посилалось на те, що відомості про власника веб-сайту та автора статті встановити не виявилось можливим.
Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує стаття 277 ЦК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 та 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 вказано, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку, суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.
Однак, задовольняючи заяву про встановлення факту недостовірності інформації, судом першої інстанції не було враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» у заяві про встановлення факту недостовірної інформації вказує на особу, яка є головним редактором інтернет-видання https://368.media/, та яку заявник вказав в якості третьої особи - ОСОБА_2 . Крім того, зі змісту заяви про встановлення факту вбачається, що заявник звертався до ОСОБА_2 із запитами щодо надання підтверджень обставин, викладених у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_3 року (т.1 а.с. 4).
У Довідці від 12 грудня 2016 року №54-ДР-ЦК ОП "Український мережевий інформаційний центр (який здійснює управління адресним простором українського сегмента мережі Інтернет, обслуговування та адміністрування системного реєстру і системи доменних імен відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 р. №447-р) зазначено наступне: за результатами дослідження змісту веб-сайту https://368.media/ встановлено, що останній позиціонує себе в якості веб-сайту «Украинский Антикоррупционный Проект». На цьому веб-сайті наявні наступні ідентифікатори: «Редакция 368 Media: Одесса, 65012, ул. Уютная, 13, офис 33, НОМЕР_4 ; Главный редактор: ОСОБА_2, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4, тел. НОМЕР_4» (т.1 а.с. 217).
Вказаний факт достеменно був відомй заявнику, Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс», про що останній зазначає, зокрема, у запереченнях щодо клопотання ОСОБА_2 про виключення зі складу заінтересованих осіб. Так, заявник вказує, що вищевказаною Довідкою від 12 грудня 2016 року №54-ДР-ЦК ОП "Український мережевий інформаційний центр підтверджується, що на сайті https://368.media/  ОСОБА_2 визначений саме як головний редактор даного інтернет-видання (т.1 а.с. 211).
Таким чином, вказане свідчить про обізнаність заявника щодо осіб, які створили технічну можливість та умови для поширення інформації, яку заявник вважає недостовірною - головного редактора веб-сайту https://368.media/ ОСОБА_2. , ОСОБА_7 , а також про місцезнаходження сайту, на якому була розміщена інформація, у зв`язку із чим колегія суддів доходить до висновку про неможливість застосування, у даному випадку, положень ч. 4 ст. 277 ЦК України.
Однак, суд першої інстанції належної оцінки викладеному не надав, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс»
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Рішення суду у справах про встановлення факту, що має юридичне значення, у випадку, коли закон пов`язує з цим фактом різні правові наслідки, набуває преюдиціального значення при розгляді інших справ за участю тих самих осіб щодо захисту їхніх прав.
Для встановлення факту, що має юридичне значення, особі необхідно зазначити мету встановлення відповідного факту, що має юридичне значення, і така мета повинна мати правовий характер.
У справах окремого провадження спору про право немає, але є необхідність судової констатації наявності юридичного факту.
Предметом заявлених вимог у даній справі є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою реалізації права заявника на спростування недостовірної інформації. 
Однак, з матеріалів справи вбачається, що заявнику відомі особи, які мали технічну можливість розповсюджувати інформацію, які зазначені у якості третіх осіб у справі: ОСОБА_2  та ОСОБА_7 , а також відомі найменування та місцезнаходження джерела поширення інформації (веб-сайт « Украинский Антикоррупционный Проект». Редакция 368 Media: Одесса, 65012 АДРЕСА_1 , офис 33, НОМЕР_4 ; Главный редактор: ОСОБА_2, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4, тел. НОМЕР_5 ), яка, на думку заявника, є недостовірною, що виключає можливість розгляду даної заяви у порядку окремого провадження, передбаченому абз.3 ч.4 ст. 277 ЦК України, за заявою про факт, що має юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). 
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інтернет-видання «368.MEDIA Український антикорупційний портал») про встановлення факту недостовірності інформації містить спір про право, що виключає можливість її розгляду в порядку окремого провадженя.
При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом апеляційної інстанції встановлено наявність спору про право, який вирішується у порядку позовного провадження, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року підлягає скасуванню із залишенням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» про встановлення факту недостовірності інформації - без розгляду.
Керуючись ч.6 ст. 294, ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року - скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (за участі заінтересованих осіб:  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 , інтернет-видання «368.MEDIA Український антикорупційний портал») про встановлення факту недостовірності інформації - залишити без розгляду, та роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 22 липня 2020 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе